20.2.2023
SV
Europeiska unionens officiella tidning
C 63/17
Parter i det nationella målet Klagande: Eg Vacation Rentals Ireland Limited Motpart: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
Tolkningsfrågor 1) Utgör unionsrätten hinder för tillämpningen av nationella bestämmelser såsom artikel 1.515–517 i lag nr 178 av den 30 december 2020 som ålägger aktörer som är etablerade i ett annat europeiskt land men som bedriver verksamhet i Italien ytterligare administrativa och ekonomiska bördor, däribland registrering i ett specifikt register och betalning av en avgift?
Strider denna nationella bestämmelse med andra ord mot artikel 3 i direktivet om elektronisk handel (Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 (1)) enligt vilken en leverantör av informationssamhällets tjänster – i förevarande fall Google Ireland Limited – endast omfattas av lagstiftningen ... i den medlemsstat där denne är etablerad?
2) Utgör unionsrätten hinder för tillämpningen av nationella bestämmelser såsom artikel 1.515–517 i lag nr 178 av den 30 december 2020 som ålägger aktörer som är etablerade i ett annat europeiskt land ytterligare administrativa och ekonomiska bördor?
Mer specifikt utgör principen om friheten att tillhandahålla tjänster enligt artikel 56 [FEUF] och liknande principer som kan härledas ur direktiven 2006/123/EG (2) och 2000/31/EG hinder för en nationell åtgärd som ålägger förmedlare som bedriver verksamhet i Italien men som inte är etablerade i landet ytterligare bördor i förhållande till dem som föreskrivs i ursprungslandet för att bedriva samma verksamhet?
3) Var italienska staten enligt unionsrätten, närmare bestämt direktiv (EU) 2015/1535 (3), skyldig att anmäla till kommissionen att det för leverantörer av onlinebaserade förmedlingstjänster och sökmotorer skulle införas en skyldighet att registrera sig i registret över kommunikationsoperatörer, och ska artikel 3.4 b andra strecksatsen i direktiv 2000/31 närmare bestämt tolkas på så sätt att enskilda som är etablerade i en annan medlemsstat än Italien får invända mot att de åtgärder som den italienska lagstiftaren har vidtagit (enligt artikel 1.515–517 i lag nr 178 av den 30 december 2020), som kan begränsa den fria rörligheten för informationssamhällets tjänster, görs gällande gentemot dem om dessa åtgärder inte har anmälts i överensstämmelse med denna bestämmelse?
4) Utgör förordning (EU) 2019/1150 (4), särskilt artikel 15, och proportionalitetsprincipen hinder för en nationell lagstiftning eller för en åtgärd som antagits av en nationell oberoende myndighet som ålägger leverantörer av onlinebaserade förmedlingstjänster som bedriver verksamhet i en medlemsstat en skyldighet att registrera sig i registret över kommunikationsoperatörer, vilket medför en rad formella och processuella skyldigheter, skyldigheter att betala avgifter och förbud mot att göra vinst som överstiger ett fastställt belopp?
(1) (2) (3) (4)
Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (EGT L 178, 2000, s. 1).
Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden (EUT L 376, 2006, s. 36).
Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av den 9 september 2015 om ett informationsförfarande beträffande tekniska föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (kodifiering) (EUT L 241, 2015, s. 1).
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1150 av den 20 juni 2019 om främjande av rättvisa villkor och transparens för företagsanvändare av onlinebaserade förmedlingstjänster (EUT L 186, 2019, s. 57).
Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 21 oktober 2022 – Amazon Services Europe Sàrl mot Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (Mål C-667/22) (2023/C 63/23) Rättegångsspråk: italienska Hänskjutande domstol Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio