SV
20.2.2023
Europeiska unionens officiella tidning
C 63/7
Parter i målet vid den nationella domstolen Klagande: WP Motparter: Istituto nazionale della previdenza sociale, Repubblica italiana
Domslut 1) Artiklarna 45 och 48 FEUF, artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen och artikel 8 a i bilaga IIIa till Europeiska centralbankens (ECB) beslut av den 9 juni 1998 om antagandet av anställningsvillkoren för Europeiska centralbankens personal, ändrade den 31 mars 1999, ska tolkas så, att de, i avsaknad av ett avtal mellan Europeiska centralbanken (ECB) och den berörda medlemsstaten, inte utgör hinder för en lagstiftning eller en förvaltningspraxis i denna medlemsstat som innebär att en anställd vid ECB inte får överföra ett belopp motsvarande de pensionsrättigheter han eller hon har förvärvat inom ramen för denna medlemsstats pensionssystem till ECB:s pensionssystem.
Enligt artikel 4.3 FEU krävs emellertid, enligt principen om lojalt samarbete i denna bestämmelse, att en medlemsstat som fått ett förslag av ECB om att ingå ett avtal enligt artikel 8 a i bilaga IIIa om överföring till ECB:s pensionssystem av pensionsrättigheter som förvärvats av ECB:s personal inom ramen för denna medlemsstats pensionssystem, efter det att förhandlingarna inletts aktivt och i god tro deltar i förhandlingarna med ECB, i syfte att ingå ett sådant avtal med ECB.
2) Unionsrätten ska tolkas på så sätt att den inte tillåter en domstol i en medlemsstat att på yrkande av en anställd vid Europeiska centralbanken (ECB) förordna om en överföring till ECB:s pensionssystem av de pensionsrättigheter som han eller hon har förvärvat inom ramen för den medlemsstatens pensionssystem, om det inte finns någon nationell bestämmelse eller något avtal, som ingåtts mellan den berörda medlemsstaten och ECB, som föreskriver en sådan överföring.
Om denna anställda vid ECB inte kan överföra de pensionsrättigheter han eller hon har förvärvat inom ramen för nämnda medlemsstats pensionssystem till ECB:s pensionssystem, på grund av att denna medlemsstat har åsidosatt sin skyldighet, enligt principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 FEU, att aktivt och i god tro delta i förhandlingarna med ECB i syfte att ingå ett avtal om överföring av pensionsrättigheter, kräver denna bestämmelse däremot att en sådan domstol vidtar alla åtgärder som föreskrivs i de nationella processrättsliga bestämmelserna för att säkerställa att den behöriga nationella myndigheten iakttar denna skyldighet.
(1)
EUT C 357, 6.9.2021
Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 22 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Bundesfinanzhof – Tyskland) – Hauptzollamt Hamburg mot Shell Deutschland Oil GmbH (Mål C-553/21) (1) (Begäran om förhandsavgörande – Direktiv 2003/96/EG – Beskattning av energiprodukter och elektricitet – Artikel 5 fjärde strecksatsen – Differentierade skattesatser beroende på om det rör sig om yrkesmässig användning av varorna eller ej – Frivilliga skattebefrielser och skattenedsättningar – Inlämnande av en ansökan om frivillig skattenedsättning efter det att fristen härför har löpt ut men innan fristen för fastställande av skatten i fråga har löpt ut – Rättssäkerhetsprincipen – Effektivitetsprincipen – Proportionalitetsprincipen) (2023/C 63/09) Rättegångsspråk: tyska Hänskjutande domstol Bundesfinanzhof