SL
20.2.2023
Uradni list Evropske unije
C 63/7
Stranke v postopku v glavni stvari Tožeča stranka: WP Toženi stranki: Istituto nazionale della previdenza sociale, Repubblica italiana
Izrek 1.
Člena 45 in 48 PDEU, člen 11(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije in člen 8 (a) Priloge IIIa k sklepu Evropske centralne banke (ECB) z dne 9. junija 1998 o sprejetju pogojev za zaposlitev osebja Evropske centralne banke, kot je bil spremenjen 31. marca 1999, je treba razlagati tako, da v primeru neobstoja sporazuma med Evropsko centralno banko (ECB) in zadevno državo članico, ne nasprotujejo zakonodaji ali upravni praksi te države članice, ki zaposlenemu v ECB ne dopušča, da v pokojninski sistem ECB prenese znesek, ki ustreza pokojninskim pravicam, ki jih je pridobil v pokojninskem sistemu te države članice.
Vendar člen 4(3) PEU v skladu z načelom lojalnega sodelovanja iz te določbe zahteva, da država članica, ki ji ECB predlaga sklenitev sporazuma na podlagi tega člena 8(a) Priloge IIIa o prenosu pokojninskih pravic, ki so jih njeni zaposleni pridobili v pokojninskem sistemu te države članice, v pokojninski sistem ECB, dejavno in v dobri veri sodeluje v okviru pogajanj, da bi z njo sklenila sporazum po začetku pogajanj. 2.
Pravo Unije je treba razlagati tako, da sodišču države članice, pri katerem je zaposleni v Evropski centralni banki (ECB) vložil tožbo, ne dovoljuje, da odredi prenos pokojninskih pravic, ki jih je zadevna oseba pridobila v pokojninskem sistemu te države članice, v pokojninski sistem ECB, če ni določbe nacionalnega prava ali sporazuma, sklenjenega med zadevno državo članico in ECB, ki bi določala tak prenos.
Vendar, kadar ta zaposleni v ECB – ker ta država članica krši svojo obveznost, ki izhaja iz načela lojalnega sodelovanja, določenega v členu 4(3) PEU, in sicer da aktivno in v dobri veri sodeluje pri pogajanjih z ECB za sklenitev sporazuma o prenosu pokojninskih pravic – ne more v pokojninski sistem ECB prenesti pokojninskih pravic, ki jih je pridobil v pokojninskem sistemu navedene države članice, ta določba zahteva, da tako sodišče sprejme vse ukrepe, ki jih nacionalna postopkovna pravila določajo za zagotovitev spoštovanja te obveznosti s strani pristojnega nacionalnega organa.
(1)
UL C 357, 6.9.2021.
Sodba Sodišča (osmi senat) z dne 22. decembra 2022 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Bundesfinanzhof – Nemčija) – Hauptzollamt Hamburg / Shell Deutschland Oil GmbH (Zadeva C-553/21) (1) (Predhodno odločanje – Direktiva 2003/96/ES – Obdavčitev energentov in električne energije – Člen 5, četrta alinea – Stopnja trošarine, ki se razlikuje glede na uporabo teh proizvodov v poslovne ali neposlovne namene – Neobvezne oprostitve in znižanja davkov – Vložitev zahtevka za neobvezno znižanje davka po izteku za to določenega roka, vendar pred iztekom roka za odmero zadevnega davka – Načelo pravne varnosti – Načelo učinkovitosti – Načelo sorazmernosti) (2023/C 63/09) Jezik postopka: nemščina Predložitveno sodišče Bundesfinanzhof