C 63/20
SK
Úradný vestník Európskej únie
20.2.2023
3.
Má sa článok [23] smernice 2008/48/ES vykladať v tom zmysle, že sankcia stanovená vnútroštátnym právom v podobe neplatnosti zmluvy o spotrebiteľskom úvere, podľa ktorej sa má vrátiť iba suma poskytnutého úveru, je primeraná, keď skutočná ročná percentuálna miera nákladov nie je presne uvedená v zmluve o spotrebiteľskom úvere? 4.
Má sa článok 4 ods.
1 a 2 smernice 93/13/EHS (2) vykladať v tom zmysle, že poplatky za balík doplnkových služieb, ktoré sú predmetom samostatného dodatku k zmluve o spotrebiteľskom úvere ako hlavnej zmluve, sa majú považovať za súčasť hlavného predmetu zmluvy a preto nemôžu byť predmetom skúmania z hľadiska ich nekalej povahy? 5.
Má sa článok 3 ods.
1 smernice 93/13/EHS v spojení s bodom 1 písm.
o) prílohy k smernici vykladať v tom zmysle, že podmienka uvedená v zmluve o doplnkových službách k spotrebiteľskému úveru má nekalú povahu, ak sa ňou spotrebiteľovi vyhradzuje abstraktná možnosť odkladu jeho splátok resp. zmeny splátkového kalendára, za čo je spotrebiteľ povinný zaplatiť poplatky aj v tom prípade, ak takúto možnosť nevyužije? 6.
Majú sa článok 6 ods.
1 a článok 7 ods.
1 smernice 93/13 a zásada efektivity vykladať v tom zmysle, že bránia právnej úprave, podľa ktorej je možné spotrebiteľovi uložiť povinnosť znášať časť trov konania v nasledujúcich prípadoch: 1) keď súd čiastočne vyhovie návrhu na určenie, že sumy nie sú splatné v dôsledku nekalej povahy nejakej zmluvnej podmienky [...]; 2) keď je výkon práva spotrebiteľa pri vyčíslení pohľadávky prakticky nemožný alebo nadmieru sťažený a 3) vždy keď ide o nekalú podmienku, vrátane prípadov, v ktorých existencia nekalej podmienky celkom ani čiastočne nemá priamy vplyv na výšku pohľadávky veriteľa alebo podmienka nemá priamu súvislosť s predmetom konania?
(1) (2)
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (Ú. v.
EÚ L 133, 2008, s. 66).
Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s.
29; Mim. vyd.
15/002, s. 288).
Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 25. novembra 2022 – Friends of the Irish Environment CLG/Government of Ireland, Minister for Housing, Planning and Local Government, Ireland and the Attorney General (Vec C-727/22) (2023/C 63/26) Jazyk konania: angličtina Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania Supreme Court
Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom Navrhovateľka: Friends of the Irish Environment CLG Odporcovia: Government of Ireland, Minister for Housing, Planning and Local Government, Ireland and the Attorney General
Prejudiciálne otázky 1.
Má sa článok 2 písm.
a) smernice SEP (1) v spojení s článkom 3 ods.
2 písm.
a) vykladať v tom zmysle, že opatrenie prijaté výkonným orgánom členského štátu z iného dôvodu, než na základe legislatívnej alebo správnej povinnosti a nie na základe akéhokoľvek regulatívneho, správneho alebo legislatívneho opatrenia, môže byť plánom alebo programom, na ktorý sa vzťahuje smernica, ak takto schválený plán alebo program stanovuje rámec pre nadväzujúce udelenie alebo zamietnutie súhlasu rozvoja, a teda spĺňa požiadavku podľa článku 3 ods.
2 smernice? 2.
Má sa článok 3 ods.
1 v spojení s článkom 3 ods.
8 a 9 smernice SEP vykladať v tom zmysle, že plán alebo program, ktorý obsahuje konkrétne, hoci označené ako „indikatívne“, ustanovenie o pridelení finančných prostriedkov na vybudovanie určitých projektov v oblasti infraštruktúry s cieľom podporiť stratégiu územného rozvoja iného plánu, ktorý sám tvorí základ stratégie nadväzujúceho územného rozvoja, by mohol byť sám plánom alebo programom v zmysle smernice SEP?