C 63/20
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
20.2.2023
3) Articolul [23] din Directiva 2008/48/CE trebuie interpretat în sensul că o sancțiune prevăzută de legiuitorul național care constă în nulitatea contractului de credit de consum, potrivit căreia numai capitalul acordat trebuie rambursat, este proporțională în cazul în care dobânda anuală efectivă nu este indicată în mod exact în contractul de credit de consum?
4) Articolul 4 alineatele (1) și (2) din Directiva 93/13/CEE (2) trebuie interpretat în sensul că costurile aferente unui pachet de servicii accesorii prevăzute într-un act adițional separat la un contract principal de credit de consum trebuie considerate ca făcând parte din obiectul principal al contractului și, prin urmare, nu pot face obiectul examinării caracterului abuziv?
5) Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE coroborat cu punctul 1 litera (o) din anexa la directivă trebuie interpretat în sensul că o clauză cuprinsă într-un contract privind servicii accesorii unui credit de consum este abuzivă atunci când consumatorului îi este acordată în cadrul acesteia posibilitatea abstractă de a amâna și de a reeșalona plățile, el datorând remunerația chiar dacă nu recurge la această posibilitate?
6) Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 alineatul (1) din Directiva 93/13, precum și principiul efectivității trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări care permite ca o parte din cheltuielile de procedură să fie suportate de consumator în următoarele cazuri: 1) atunci când se admite în parte cererea având ca obiect constatarea faptului că sumele nu sunt datorate ca urmare a constatării caracterului abuziv al unei clauze contractuale [...]; 2) atunci când exercitarea de către consumator a dreptului de cuantificare a pretenției este practic imposibilă sau excesiv de dificilă și 3) în orice caz atunci când există o clauză abuzivă, inclusiv în cazurile în care existența clauzei abuzive nu are incidență directă, totală sau parțială, asupra valorii pretenției creditorului sau în cazurile în care clauza nu are legătură directă cu obiectul cauzei?
(1) (2)
Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului (JO 2008, L 133, p. 66).
Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol.
2, p. 273).
Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court (Irlanda) la 25 noiembrie 2022 – Friends of the Irish Environment CLG/Government of Ireland, Minister for Housing, Planning and Local Government, Ireland și the Attorney General (Cauza C-727/22) (2023/C 63/26) Limba de procedură: engleza Instanța de trimitere Supreme Court
Părțile din procedura principală Recurentă: Friends of the Irish Environment CLG Intimați: Government of Ireland, Minister for Housing, Planning and Local Government, Ireland și the Attorney General
Întrebările preliminare 1) Articolul 2 litera (a) din Directiva 2001/42 (1) coroborat cu articolul 3 alineatul (2) litera (a) din aceeași directivă trebuie interpretat în sensul că o măsură care nu a fost adoptată de executivul unui stat membru nici în temeiul unei obligații legale sau administrative, nici al unui act cu putere de lege sau al unui act administrativ poate constitui un plan sau un program vizat de directivă atunci când planul sau programul astfel adoptat stabilește un cadru în care realizarea anumitor proiecte va putea fi autorizată sau refuzată în viitor și îndeplinește astfel criteriul de la articolul 3 alineatul (2) din directivă?
2) Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 2001/42 coroborat cu articolul 3 alineatele (8) și (9) din aceeași directivă trebuie interpretat în sensul că un plan sau un program care conține norme specifice, chiar dacă sunt calificate drept „orientative”, pentru alocarea de fonduri în vederea construirii anumitor proiecte de infrastructură pentru a sprijini dezvoltarea amenajării strategice a teritoriului aferentă unui alt plan, care constituie el însuși baza unei amenajări strategice a teritoriului pentru viitor, poate constitui în sine un plan sau un program în sensul Directivei 2001/42?