LV
20.2.2023.
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 63/27
Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesības neliecināt pret sevi 2019. gada 4. decembra izmeklēšanas laikā; Ar ceturto pamatu tiek apgalvota nepareiza Regulas Nr.
883/2013 piemērošana vai interpretācija attiecībā uz OLAF iekšējo konsultēšanās un kontroles mehānismu un apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesībām iesniegt sūdzību; Ar piekto pamatu tiek apgalvota pamatojuma nenorādīšana un pretrunīga argumentācija attiecībā uz apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesībām tikt uzklausītai; Ar sesto pamatu tiek apgalvota pamatojuma nenorādīšana attiecībā uz OLAF ģenerāldirektora objektivitāti; Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas un pretrunīgi argumentētas apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesības uz aizstāvību un ka it īpaši ir pārkāpts Regulas Nr.
883/2013 9. panta 1. punkts attiecībā uz paraugu ņemšanu, ko pēc OLAF pieprasījuma veikusi Horvātijas muita.
(1) (2)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (2013. gada 11. septembris) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF), un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 un Padomes Regulu (Euratom) Nr. 1074/1999 (OV 2013, L 248, 1. lpp.).
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.).
Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 22. decembrī Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta paplašinātā sastāvā) 2022. gada 12. oktobra spriedumu lietā T-502/19 Francesca Corneli/ECB (Lieta C-789/22 P) (2023/C 63/34) Tiesvedības valoda – itāļu Lietas dalībnieki Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji: V. Di Bucci, D. Triantafyllou, A. Nijenhuis) Pārējās lietas dalībnieces: Francesca Corneli, Eiropas Centrālā banka
Prasījumi Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi: 1) atcelt Vispārējās tiesas (ceturtā palāta paplašinātā sastāvā) 2022. gada 12. oktobra spriedumu lietā T-502/19 Francesca Corneli/ECB, kas Komisijai paziņots tajā pašā dienā; 2) noraidīt prasību pirmajā instancē kā nepieņemamu un kā nepamatotu un piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs; 3) pakārtoti – atcelt Vispārējās tiesas spriedumu un nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējai tiesai.
Pamati un galvenie argumenti Apelācijas sūdzības pamatošanai Komisija izvirza piecus pamatus.
Ar pirmo pamatu Komisija apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pārkāpusi LESD 263. pantu, jo tā esot kļūdaini nospriedusi, ka ar apstrīdētajiem lēmumiem prasītāja pirmajā instancē ir skarta tieši un individuāli un ka šai prasītājai esot patstāvīga interese celt šo lēmumu atcelšanas prasību, un esot sagrozījusi faktus.