LV
20.2.2023.
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 63/7
Pamatlietas puses Prasītājs: WP Atbildētāji: Istituto nazionale della previdenza sociale, Repubblica italiana
Rezolutīvā daļa 1) LESD 45. un 48. pants, Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 11. panta 2. punkts un Eiropas Centrālās bankas 1998. gada 9. jūnija Lēmuma par Eiropas Centrālās bankas personāla nodarbināšanas kārtības pieņemšanu, kurā grozījumi izdarīti 1999. gada 31. martā, IIIa pielikuma 8. panta a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, kad starp Eiropas centrālo banku (ECB) un attiecīgo dalībvalsti nav noslēgta vienošanās, tie neaizliedz tādu šīs dalībvalsts tiesisko regulējumu vai administratīvo praksi, kura neļauj ECB darbiniekam tās pensiju sistēmai nodot atbilstošo viņa pensijas tiesību summu, kuru tas ieguvis minētās dalībvalsts pensiju sistēmā.
Tomēr LES 4. panta 3. punktā saskaņā ar šajā tiesību normā nostiprināto lojālas sadarbības principu ir prasīts, lai dalībvalsts, kurai ECB piedāvā noslēgt nolīgumu atbilstoši šī IIIa pielikuma 8. panta a) punktam par tās darbinieku iegūto pensijas tiesību nodošanu ECB pensiju sistēmai, aktīvi un labticīgi piedalītos sarunās nolūkā pēc sarunu sākšanas noslēgt ar to šādu nolīgumu.
2) Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka tās neļauj dalībvalsts tiesai, kurā Eiropas centrālās bankas (ECB) darbinieks ir vērsies, izdot rīkojumu nodot tās pensiju sistēmai pensijas tiesības, ko ieinteresētā persona ir ieguvusi šīs dalībvalsts pensiju sistēmā, ja nepastāv valsts tiesību normas vai nolīgums starp attiecīgo dalībvalsti un ECB, kurā būtu paredzēta šāda nodošana.
Savukārt, ja šīs dalībvalsts pienākuma, kas izriet no LES 4. panta 3. punktā nostiprinātā lojālas sadarbības principa, neizpildes dēļ aktīvi un labticīgi piedalīties sarunās ar ECB, lai noslēgtu nolīgumu par pensijas tiesību nodošanu, šim ECB darbiniekam nav iespējams panākt, ka ECB pensiju sistēmai tiek nodotas visas tiesības uz pensiju, kuras viņš ir ieguvis minētās dalībvalsts pensiju sistēmā, šī tiesību norma prasa, lai šī tiesa veiktu visus valsts procesuālajās tiesībās paredzētos pasākumus nolūkā nodrošināt, ka kompetentā valsts iestāde izpilda šo pienākumu.
(1)
OV C 357, 6.9.2021.
Tiesas (astotā palāta) 2022. gada 22. decembra spriedums (Bundesfinanzhof (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Hauptzollamt Hamburg/Shell Deutschland Oil GmbH (Lieta C-553/21) (1) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 2003/96/EK – Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai – 5. panta ceturtais ievilkums – Akcīzes nodokļa likme, kas atšķiras atkarībā no tā, vai šie produkti tiek izmantoti uzņēmuma vajadzībām – Fakultatīvi nodokļu atbrīvojumi un nodokļu samazināšana – Pieteikuma par fakultatīvu nodokļu samazināšanu iesniegšana pēc šim nolūkam paredzētā termiņa beigām, bet pirms attiecīgā nodokļa uzlikšanas termiņa beigām – Tiesiskās drošības princips – Efektivitātes princips – Samērīguma princips) (2023/C 63/09) Tiesvedības valoda – vācu Iesniedzējtiesa Bundesfinanzhof