DA
20.2.2023
Den Europæiske Unions Tidende
C 63/27
Tredje anbringende om tilsidesættelse af appellantens ret til ikke at inkriminere sig selv under inspektionen den 4. december 2019.
Fjerde anbringende om en fejlagtig anvendelse eller fortolkning af forordning nr.
883/2013 med hensyn til OLAF’s interne rådgivnings- og kontrolmekanisme og appellantens ret til at indgive klage.
Femte anbringende om manglende begrundelse og selvmodsigende begrundelse vedrørende appellantens ret til at blive hørt.
Sjette anbringende om manglende begrundelse vedrørende OLAF’s generaldirektørs upartiskhed.
Syvende anbringende om tilsidesættelse af og selvmodsigende begrundelse vedrørende appellantens ret til forsvar og navnlig artikel 9, stk.
1, i forordning nr.
883/2013 med hensyn til de prøveudtagninger, som de kroatiske toldmyndigheder udførte efter anmodning fra OLAF.
(1) (2)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr.
883/2013af 11.9.2013 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.
1073/1999 og Rådets forordning (Euratom) nr.
1074/1999 (EUT 2013, L 248, s. 1).
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.
1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT 2001, L 145, s. 43).
Appel iværksat den 22. december 2022 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Udvidede Afdeling) den 12. oktober 2022 i sag T–502/19, Francesca Corneli mod ECB (Sag C-789/22 P) (2023/C 63/34) Processprog: italiensk Parter Appellant: Europa-Kommissionen (ved V. Di Bucci, D. Triantafyllou og A. Nijenhuis, som befuldmægtigede) De øvrige parter i appelsagen: Francesca Corneli og Den Europæiske Centralbank
Appellanten har nedlagt følgende påstande 1) Den dom, som Retten (Fjerde Udvidede Afdeling) afsagde den 12. oktober 2022 i sag T-502/19, Francesca Corneli mod Den Europæiske Centralbank, og som blev forkyndt for Kommissionen den samme dag, ophæves.
2) Den i første instans anlagte sag afvises, det fastslås, at den er ugrundet, og Francesca Corneli tilpligtes at betale sagsomkostningerne ved begge retsinstanser.
3) Subsidiært ophæves Rettens dom, og sagen hjemvises til Retten.
Anbringender og væsentligste argumenter Kommissionen har til støtte for sin appel fremsat fem anbringender.
Med det første anbringende har Kommissionen gjort gældende, at Retten dels tilsidesatte artikel 263 TEUF, for så vidt som den med urette fastslog, at de i første instans anfægtede afgørelser berører sagsøgeren i første instans umiddelbart og individuelt, og at hun har en selvstændig retlig interesse i at anlægge sag med påstand om annullation heraf, dels foretog en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder.