20.2.2023
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 63/23
3) Har det betydning for besvarelsen af det andet spørgsmål, om rekvirenten er et selskab eller en privatperson?
(1)
Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27.4.2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT 2016, L 119, s. 1).
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Törvényszék (Ungarn) den 6. december 2022 — Slovenské Energetické Strojárne A.S. mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Sag C-746/22) (2023/C 63/30) Processprog: ungarsk Den forelæggende ret Fővárosi Törvényszék
Parter i hovedsagen Sagsøger: Slovenské Energetické Strojárne A.S. Sagsøgt: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
Præjudicielle spørgsmål 1) Skal artikel 23, stk.
2, i Rådets direktiv 2008/9/EF (1) om detaljerede regler for tilbagebetaling af moms i henhold til direktiv 2006/112/EF til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i tilbagebetalingsmedlemsstaten, men i en anden medlemsstat (herefter »direktiv 2008/9«), fortolkes således, at en national bestemmelse — nærmere bestemt § 124, stk.
3, i az adóigazgatási rendtartásról szóló 2017. évi CLI.
törvény (lov nr.
CLI af 2017 om skatteforvaltning, herefter »skatteforvaltningsloven«) — er i overensstemmelse med betingelserne for indsigelser i dette direktiv, når bestemmelsen med hensyn til vurderingen af anmodninger om tilbagebetaling af moms i henhold til Rådets direktiv 2006/112/EF (2) om det fælles merværdiafgiftssystem (herefter »momsdirektivet«) ikke tillader, at ansøgeren under anmodningsfasen gør nye omstændigheder gældende eller påberåber sig eller fremlægger nye beviser, som vedkommende kendte til inden afgørelsen fra myndigheden i første instans, men ikke forelagde dem eller påberåbte sig dem på trods af skatte- og afgiftsmyndighedens opfordring hertil, og medfører den således en materiel begrænsning, der går ud over de formelle betingelser for frister i direktiv 2008/9?
2) Indebærer et bekræftende svar på det første spørgsmål, at den frist på en måned, der er fastsat i artikel 20, stk.
2, i direktiv 2008/9/EF, skal anses for en præklusiv frist?
Er dette i overensstemmelse med adgangen til effektiv domstolsbeskyttelse og til en upartisk domstol som fastsat i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«) og i momsdirektivets artikel 167, 169 og 170 og artikel 171, stk.
1, og med princippet om afgiftsneutralitet, med effektivitetsprincippet og med proportionalitetsprincippet som opstillet af Den Europæiske Unions Domstol?
3) Skal artikel 23, stk.
1, i direktiv 2008/9 om hel eller delvis afvisning af tilbagebetalingsanmodningen fortolkes således, at en national bestemmelse — nærmere bestemt skatteforvaltningslovens § 49, stk.
1, litra b) — er i overensstemmelse hermed, når den nationale bestemmelse fastsætter, at skatte- og afgiftsmyndigheden indstiller proceduren, såfremt den ansøgende afgiftspligtige person ikke efterkommer en opfordring fra skatte- og afgiftsmyndigheden eller ikke opfylder sin berigtigelsesforpligtelse, og det i mangel heraf ikke er muligt at vurdere anmodningen, uden at proceduren viderebehandles af egen drift?
(1) (2)
EUT 2008, L 44, s. 23.
EUT 2006, L 347, s. 1.