C 63/20
CS
Úřední věstník Evropské unie
20.2.2023
3.
Musí být článek [23] směrnice 2008/48/ES vykládán v tom smyslu, že sankce, kterou stanoví vnitrostátní právo v podobě neplatnosti smlouvy o spotřebitelském úvěru, v důsledku čehož musí být vrácena pouze poskytnutá částka kapitálu, je přiměřená, pokud ve smlouvě o spotřebitelském úvěru není přesně uvedena roční procentní sazba nákladů? 4.
Musí být čl. 4 odst.
1 a 2 směrnice 93/13/EHS (2) vykládán v tom smyslu, že poplatky za balíček vedlejších plnění, které jsou stanoveny v samostatné dodatkové dohodě ke smlouvě o spotřebitelském úvěru jakožto hlavní smlouvě, musí být považovány za součást hlavního předmětu smlouvy a nemohou proto být předmětem přezkumu zneužívající povahy? 5.
Musí být čl. 3 odst.
1 směrnice 93/13/EHS ve spojení s bodem 1 písm.
o) přílohy této směrnice vykládán v tom smyslu, že ujednání smlouvy o vedlejších plněních ke smlouvě o spotřebitelském úvěru má zneužívající povahu, pokud se v něm spotřebiteli poskytuje abstraktní možnost odložit a nově rozvrhnout své splátky, za což je povinen zaplatit poplatky také tehdy, pokud této možnosti nevyužije? 6.
Je třeba čl. 6 odst.
1 a čl. 7 odst.
1 směrnice 93/13 a zásadu efektivity vykládat v tom smyslu, že brání právní úpravě, která umožňuje uložit spotřebiteli povinnost nést část nákladů řízení v následujících případech: 1) když soud částečně vyhoví žalobě na určení, že částky nejsou splatné z důvodu zneužívající povahy nějaké smluvní podmínky; 2) když je výkon práva spotřebitele na určení výše pohledávky prakticky nemožný nebo nepřiměřeně obtížný; 3) ve všech případech, kdy existuje zneužívající ustanovení, včetně případů, kdy existence zneužívajícího ustanovení nemá zcela ani zčásti přímý vliv na výši pohledávky věřitele, nebo nemá přímou souvislost s předmětem věci?
(1) (2)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS (Úř. věst.
2008, L 133, s. 66).
Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst.1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd.15/12 s. 169).
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supreme Court (Irsko) dne 25. listopadu 2022 – Friends of the Irish Environment CLG v.
Government of Ireland, Minister for Housing, Planning and Local Government, Irsko a Attorney General (Věc C-727/22) (2023/C 63/26) Jednací jazyk: angličtina Předkládající soud Supreme Court
Účastníci původního řízení Navrhovatel: Friends of the Irish Environment CLG Odpůrci: Government of Ireland, Minister for Housing, Planning and Local Government, Irsko a Attorney General
Předběžné otázky 1.
Musí být čl.
2 písm.
a) směrnice SEA (1), ve spojení s čl. 3 odst.
2 písm.
a) vykládán v tom smyslu, že opatření přijaté výkonnou mocí členského státu z důvodů jiných, než právního nebo správního donucení, a nikoli na základě jakéhokoli správního nebo právního opatření, může představovat plán nebo program, na který se směrnice vztahuje, pokud takto přijatý plán nebo program stanoví rámec pro následné schválení nebo odmítnutí záměru, a tedy splňuje test podle čl. 3 odst.
2 směrnice? 2.
Musí být čl. 3 odst.
1 ve spojení s čl. 3 odst.
8 a 9 směrnice SEA vykládán v tom smyslu, že plán nebo program, který obsahuje konkrétní, byť označené za „orientační“, ustanovení o přidělení finančních prostředků za účelem vybudování určitých infrastrukturních projektů s cílem podpory strategie územního rozvoje jiného plánu, který sám tvoří základ navazující strategie územního rozvoje, by sám mohl být plánem nebo programem ve smyslu směrnice SEA?