C 63/14
CS
Úřední věstník Evropské unie
20.2.2023
5) Ukládá čl. 3 odst.
4 písm.
b) směrnice 2000/31/ES členským státům povinnost, aby oznámily Komisi opatření, na jejichž základě jsou poskytovatelé online zprostředkovatelských služeb a poskytovatelé internetových vyhledávačů povinni být zapsáni v rejstříku, což znamená poskytnutí příslušných informací o jejich organizaci a zaplacení finančního příspěvku, jakož i uložení sankce v případě nedodržení této povinnosti?
Pokud ano, umožňuje směrnice jednotlivci bránit se tomu, aby vůči němu byla uplatňována opatření, která nebyla oznámena Komisi?
(1) (2) (3) (4)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1150 ze dne 20. června 2019 o podpoře spravedlnosti a transparentnosti pro podnikatelské uživatele online zprostředkovatelských služeb (Úř. věst.
2019, L 186, s. 57).
Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1535 ze dne 9. září 2015 o postupu při poskytování informací v oblasti technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (kodifikované znění) (Úř. věst.
2015, L 241, s. 1).
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu (směrnice o elektronickém obchodu) (Úř. věst.
2000, L 178, s. 1; Zvl. vyd.
13/25 s. 399).
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (Úř. věst.
2006, L 376, s. 36).
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 19. října 2022 – Expedia Inc. v.
Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (Věc C-663/22) (2023/C 63/19) Jednací jazyk: italština Předkládající soud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
Účastníci původního řízení Žalobkyně: Expedia Inc.
Žalovaný: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
Předběžné otázky 1) Brání nařízení (EU) 2019/1150 (1), a zejména jeho článek 15, jakož i zásada proporcionality právní úpravě členského státu nebo opatření přijatému nezávislým vnitrostátním orgánem – jako jsou právní úprava a opatření uvedené v odůvodnění – které ukládají zahraničním poskytovatelům online zprostředkovatelských služeb povinnost předložit prohlášení obsahující informace, které nesouvisejí s účelem téhož nařízení?
2) Lze v každém případě informace požadované předáním systematického hospodářského prohlášení považovat za relevantní a zásadní pro účely řádného a účinného provádění nařízení (EU) 2019/1150?
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1150 ze dne 20. června 2019 o podpoře spravedlnosti a transparentnosti pro podnikatelské uživatele online zprostředkovatelských služeb (Úř. věst.
2019, L 186, s. 57).
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itálie) dne 21. října 2022 – Google Ireland Limited v.
Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (Věc C-664/22) (2023/C 63/20) Jednací jazyk: italština Předkládající soud Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio