C 60/42
SL
Uradni list Evropske unije
17.2.2023
— departma Gard: Aiguèze, Bagnols-sur-Cèze, Castillon-du-Gard, Cavillargues, Chusclan, Codolet, Comps, Cornillon, Domazan, Estézargues, Fournès, Gaujac, Laudun, Montfrin, Orsan, Pont-Saint-Esprit, Pujaut, Rochefort-du-Gard, Sabran, Saint-Alexandre, Saint-Etienne-des-Sorts, Saint-Gervais, Saint-Hilaire-d'Ozilhan, Saint-Marcel-de-Careiret, Saint-Michel-d'Euzet, Saint-Nazaire, Saint-Pons-la-Calm, Saint-Victor-la-Coste, Sauveterre, Saze, Tresques, Valliguières, Vénéjan, — departma Vaucluse: Beaumes-de-Venise, Bédarrides, Bollène, Buisson, Cairanne, Camaret-sur-Aigues, Caumontsur-Durance, Châteauneuf-de-Gadagne, Courthézon, Faucon, Grillon, Jonquières, La Roque-Alric, Lafare, LagardeParéol, Mondragon, Morières-lès-Avignon, Orange, Piolenc, Puyméras, Rasteau, Richerenches, Roaix, Sablet, SaintMarcellin-lès-Vaison, Saint-Romain-en-Viennois, Saint-Roman-de-Malegarde, Saint-Saturnin-lès-Avignon, SainteCécile-les-Vignes, Séguret, Sérignan-du-Comtat, Sorgues, Suzette, Travaillan, Uchaux, Vaison-la-Romaine, Valréas, Vedène, Villedieu, Violès, Visan.
7.
Sorte vinske trte Clairette B Grenache N Grenache blanc B Marsanne B Roussanne B Viognier B
8.
Opis povezave Geografsko območje se razprostira na ozemlju štirih departmajev med Montélimarjem in Avignonom v osrčju južnega dela doline Rone.
Ta reka je v osrednjem delu tega območja in je omogočila odprtje te pomembne komunikacijske poti.
V terciarju je bila dolina Rone sredozemski fjord, ki je segal do Dunaja.
Sedanje morfološke lastnosti pokrajine so nastale po umiku morja v kvartarju zaradi erozije (padavine, vetrovi, rečna erozija).
Zato v pokrajini prevladujejo griči in terase.
Tla so zelo raznovrstna: terase iz rečnih nanosov, laporjev in mehkih apnencev, tla, nastala z erozijo (lapor, pesek, peščenjak ali molase).
Ronsko podnebje je v južnem delu sredozemsko, z vročimi in suhimi poletji ter majhno letno količino padavin.
Obdobje padavin je pretežno jeseni in konec zime.
Za podnebje so značilni tudi vplivi mistrala, severnika, ki je pogosto zelo močan in vedno prinaša suh zrak.
Ta veter, ki piha povprečno 120 dni na leto, razpiha oblake in omogoča obilo sonca.
Gore in griči, ki obkrožajo dolino, ustvarjajo učinek koridorja (Venturijev učinek ronskega koridorja), ki krepi moč vetra.
Ronski vinorodni okoliš je dobil svoj pečat žlahtnosti v 18. stoletju.
Ob koncu 18. stoletja in v 19. stoletju se je vinogradništvo razširilo na levem bregu.
Leta 1864 je agronom Jules Guyot, ki mu je Napoleon III naložil sestavo poročila o stanju in prihodnosti vinogradništva v Franciji, navedbo „Côtes du Rhône“ (v množini) vključil v opis vinorodnih območij, ki se raztezajo od Saint-Gillesa, prek Beaucaire do Tournona.
Bližina Rone je pomenila dobre možnosti za prodajo vin.
Gojenje vinske trte je postalo glavni vir prihodka.
Zaradi te prevlade so vina leta 1937 dobila priznanje kontrolirane označbe porekla.
Proizvajalci so po tem priznanju želeli povečati vrednost najboljših vin in jih označiti z geografskim imenom.
Tako jim je bilo leta 1966 priznano, da lahko ime kontrolirane označbe porekla „Côtes du Rhône“ povežejo z imenom nekaterih občin, iz katerih prihaja grozdje, glede na izkazan ugled pridelanih vin, nato pa so leta 1967 pridobili priznanje kontrolirane označbe porekla „Côtes du Rhône Villages“.
Ta piramidna organizacija proizvodnje je spodbujala priznanje geografskih enot, s katerimi bi se lahko dopolnila kontrolirana označba porekla „Côtes du Rhône Villages“.