C 60/42
SK
Úradný vestník Európskej únie
17.2.2023
— departement Gard: Aiguèze, Bagnols-sur-Cèze, Castillon-du-Gard, Cavillargues, Chusclan, Codolet, Comps, Cornillon, Domazan, Estézargues, Fournès, Gaujac, Laudun, Montfrin, Orsan, Pont-Saint-Esprit, Pujaut, Rochefort-du-Gard, Sabran, Saint-Alexandre, Saint-Etienne-des-Sorts, Saint-Gervais, Saint-Hilaire-d'Ozilhan, Saint-Marcel-de-Careiret, Saint-Michel-d'Euzet, Saint-Nazaire, Saint-Pons-la-Calm, Saint-Victor-la-Coste, Sauveterre, Saze, Tresques, Valliguières, Vénéjan, — departement Vaucluse: Beaumes-de-Venise, Bédarrides, Bollène, Buisson, Cairanne, Camaret-sur-Aigues, Caumontsur-Durance, Châteauneuf-de-Gadagne, Courthézon, Faucon, Grillon, Jonquières, La Roque-Alric, Lafare, LagardeParéol, Mondragon, Morières-lès-Avignon, Orange, Piolenc, Puyméras, Rasteau, Richerenches, Roaix, Sablet, SaintMarcellin-lès-Vaison, Saint-Romain-en-Viennois, Saint-Roman-de-Malegarde, Saint-Saturnin-lès-Avignon, SainteCécile-les-Vignes, Séguret, Sérignan-du-Comtat, Sorgues, Suzette, Travaillan, Uchaux, Vaison-la-Romaine, Valréas, Vedène, Villedieu, Violès, Visan.
7.
Muštové odrody Clairette B Grenache N Grenache blanc B Marsanne B Roussanne B Viognier B
8.
Opis súvislostí Zemepisná oblasť sa rozprestiera medzi obcou Montélimar a mestom Avignon, v srdci južnej časti údolia Rhôny, v 4 departementoch.
Rieka Rhôna v nej tvorí základ a umožnila otvorenie tejto dôležitej komunikačnej cesty.
V treťohorách bolo údolie Rhôny stredomorským fjordom, ktorý sa tiahol až ku Viedni.
Po ústupe mora v štvrtohorách sa pod vplyvom erózie (dažďov, vetrov, riečnej erózie) vytvorila súčasná podoba krajiny.
Prevládajú tu preto svahy a terasy.
Pôdy sú veľmi rozmanité: riečne terasy, sliene a mäkké vápence, pôdy vytvorené eróziou (sliene, piesky, pieskovce alebo molasy).
Rhônske podnebie je v južnej časti stredomorské s teplými a suchými letami a nízkym ročným úhrnom zrážok.
Zrážky sa vyskytujú hlavne na jeseň a koncom zimy.
Na podnebie má vplyv aj severný vietor mistrál, ktorý je často silný a vždy suchý.
Tento vietor fúka priemerne 120 dní ročne, vďaka čomu je obloha jasná a je tu veľa slnečného svitu.
Prítomnosť hôr a pahorkov, ktoré obklopujú údolie, vytvára nálevkový efekt (Venturiho efekt rhônskej brázdy) a zvyšuje silu vetra.
V 17. storočí si rhônska vinohradnícka oblasť získala veľkú prestíž.
Koncom 18. storočia a v 19. storočí sa vinohradníctvo rozvíjalo na ľavom brehu.
V roku 1864 agronóm Jules Guyot, ktorého Napoleon III. poveril vypracovaním správy o stave a budúcnosti pestovania viniča vo Francúzsku, pri opise vinohradníckej oblasti, ktorá sa rozprestiera od Saint-Gilles až po Tournon a prechádza obcou Beaucaire, spomína vína „Côtes du Rhône“.
Blízkosť rieky Rhôny poskytuje dobré príležitosti na obchodovanie s vínom.
Vinohradníctvo sa stalo významným zdrojom príjmov.
Jeho silná pozícia viedla v roku 1937 k uznaniu „Côtes du Rhône“ ako chráneného označenia pôvodu.
Následne sa výrobcovia začali snažiť o to, aby mohli svoje najlepšie vína propagovať uvádzaním špecifických zemepisných názvov, čo v roku 1966 viedlo k uznaniu možnosti doplniť názov chráneného označenia pôvodu „Côtes du Rhône“ o názvy niektorých obcí na účely špecifikovania pôvodu hrozna.
Vďaka renomé, ktoré si tieto vína získali, bolo v roku 1967 uznané chránené označenie pôvodu „Côtes du Rhône Villages“.
Táto pyramídová organizačná štruktúra výroby pomohla pri uznaní zemepisných jednotiek, ktorými možno doplniť chránené označenie pôvodu „Côtes du Rhône Villages“.