C 60/42
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
17.2.2023.
— Gard departamentā: Aiguèze, Bagnols-sur-Cèze, Castillon-du-Gard, Cavillargues, Chusclan, Codolet, Comps, Cornillon, Domazan, Estézargues, Fournès, Gaujac, Laudun, Montfrin, Orsan, Pont-Saint-Esprit, Pujaut, Rochefort-du-Gard, Sabran, Saint-Alexandre, Saint-Etienne-des-Sorts, Saint-Gervais, Saint-Hilaire-d'Ozilhan, Saint-Marcel-de-Careiret, Saint-Micheld'Euzet, Saint-Nazaire, Saint-Pons-la-Calm, Saint-Victor-la-Coste, Sauveterre, Saze, Tresques, Valliguières, Vénéjan; — Vaucluse departamentā: Beaumes-de-Venise, Bédarrides, Bollène, Buisson, Cairanne, Camaret-sur-Aigues, Caumont-surDurance, Châteauneuf-de-Gadagne, Courthézon, Faucon, Grillon, Jonquières, La Roque-Alric, Lafare, Lagarde-Paréol, Mondragon, Morières-lès-Avignon, Orange, Piolenc, Puyméras, Rasteau, Richerenches, Roaix, Sablet, Saint-Marcellin-lèsVaison, Saint-Romain-en-Viennois, Saint-Roman-de-Malegarde, Saint-Saturnin-lès-Avignon, Sainte-Cécile-les-Vignes, Séguret, Sérignan-du-Comtat, Sorgues, Suzette, Travaillan, Uchaux, Vaison-la-Romaine, Valréas, Vedène, Villedieu, Violès, Visan.
7.
Vīna vīnogu šķirne(-es) “Clairette B” “Grenache N” “Grenache blanc B” “Marsanne B” “Roussanne B” “Viognier B”
8.
Saiknes vai saikņu apraksts Ģeogrāfiskais apgabals atrodas starp Montelimāru [Montélimar] un Aviņonu [Avignon] Ronas [Rhône] ielejas dienvidu daļas vidū, četru departamentu teritorijā.
Ronas upe atrodas tā centrā un ir kalpojusi par svarīgu satiksmes ceļu.
Kopš terciārā perioda Ronas ieleja ir Vidusjūras fjords, kas stiepjas līdz pat Vīnei.
Pēc jūras atkāpšanās kvartāra periodā erozijas (lietus, vēja izraisītas erozijas, fluviālās erozijas) ietekmē izveidojās pašreizējās ainavas morfoloģijas aprises.
Šajā ainavā dominē nogāzes un terases.
Augsnes ir ļoti dažādas: upju terases, mīksts merģelis un kaļķakmens, erozijas procesā veidojušās augsnes (merģelis, smilts, smilšakmens vai molases).
Ronas upes ielejas dienvidu daļā valda Vidusjūras klimats ar karstām un sausām vasarām un nelielu gada nokrišņu daudzumu.
Nokrišņi galvenokārt vērojami rudenī un ziemas beigās.
Klimatu ietekmē arī ziemeļvējš mistrāls, kas bieži ir stiprs un vienmēr sauss.
Tas pūš vidēji 120 dienas gadā, kliedē mākoņus un nodrošina lielu saulesgaismas daudzumu.
Abpus ielejai esošie kalni un pakalni rada koridora efektu (Venturi efektu Rodas ielejas koridorā), kas palielina vēja spēku.
XVIII gadsimtā Ronas ielejas vīndārzi plaši ieguva labu slavu.
XVIII gadsimta beigās un XIX gadsimtā tika izvērsta vīnkopība kreisajā krastā.
Agronoms Žils Gijo [Jules GUYOT] 1864. gadā Napoleona III uzdevumā sagatavoja ziņojumu par Francijas vīndārzu stāvokli un nākotni, kurā viņš atsaucās uz “Côtes du Rhône” [Ronas krastiem] (daudzskaitlī), aprakstot vīndārzus, kas plešas no Senžilas [Saint-Gilles] līdz Bokērai [Beaucaire] un tālāk līdz Turnonai [Tournon].
Ronas upes tuvums nodrošināja, ka vīniem ir labs noieta tirgus.
Vīndārzi kļuva par nozīmīgu ienākumu avotu.
Pateicoties šādam dominējošam stāvoklim, 1937. gadā tika atzīts kontrolēts cilmes vietas nosaukums.
Pēc šīs atzīšanas ražotāji izteica vēlēšanos, lai labākie vīni tiktu novērtēti un identificēti ar ģeogrāfisku nosaukumu.
Šī lūguma rezultātā 1966. gadā tika apstiprināta iespēja kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Côtes du Rhône” papildināt ar dažu to pašvaldību nosaukumiem, kuru teritorijā audzētas vīnogas, ņemot vērā apliecināto vīnu reputāciju; savukārt 1967. gadā tika atzīts kontrolētais cilmes vietas nosaukums “Côtes du Rhône Villages”.
Šis ražošanas piramīdveida organizēšanas darbs sekmēja to, ka tiek atzītas ģeogrāfiskās vienības, ar kuru nosaukumiem var papildināt kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Côtes du Rhône Villages”.