7.2.2023
SL
Uradni list Evropske unije
C 47/155 sreda 6. julija 2022
AB.
ker so vključujoči, učinkoviti, odporni in trajnostni prehranski sistemi ključni za doseganje Agende 2030 in njenih ciljev trajnostnega razvoja; ker je pandemija covida-19 razkrila šibkosti svetovnih prehranskih sistemov, povečala neenakosti ter ogrozila življenja in preživetje najranljivejših; ker Desetletje OZN za ukrepanje poziva k pospešitvi prelomnih rešitev za reševanje svetovnih izzivov za ljudi in planet, od revščine in spola do podnebnih sprememb, neenakosti in odprave finančne vrzeli;
AC.
ker je prehrana pomembno vprašanje, na katerem temelji in spodbuja doseganje vsaj 12 od 17 ciljev trajnostnega razvoja, in je neločljivo povezana z drugimi ključnimi vprašanji trajnostnega razvoja, bodisi zato, ker je od njih odvisna (tj. voda, sanitarna oskrba in higiena ter kmetijstvo), ker jih omogoča (npr. zdravje, zaposlovanje) ali ker deluje oboje (tj. enakost spolov in izobraževanje);
AD.
ker sta Marakeški sporazum iz leta 1994 in zlasti Sporazum o kmetijstvu Svetovne trgovinske organizacije (STO) prispevala k specializaciji kmetijskih regij; ker je ta specializacija privedla do tega, da imajo ene regije visoke ravni izvoza, druge pa so skoraj v celoti odvisne od uvoza; ker ta položaj ni odporen na krize, kot je vojna, in je med dejavniki, ki prispevajo k sedanji nestabilni preskrbi s hrano po svetu;
AE.
ker je zaradi velike odvisnosti od uvoza hrane prebivalstvo močno izpostavljeno nestanovitnosti svetovnega trga, zlasti tisti, ki velik delež dohodka porabijo za dnevne potrebe po hrani;
AF. ker nestabilnost mednarodnih trgov povzroča neustrezno prehransko varnost v državah, ki nimajo močne kmetijske politike, saj obdobja nizkih cen negativno vplivajo na proizvodne zmogljivosti in povzročajo porast uvoza, zaradi česar je mestno prebivalstvo ranljivo, kadar se svetovne cene zvišajo;
AG.
ker so kmetijske politike glavne makroekonomske politike in ker je zaradi pomanjkanja zaščite pred izrazito nestanovitnostjo svetovnih cen škoda, ki jo povzroča inflacija, uničujoča za gospodarstva v vzponu;
AH.
ker je prehranska neodvisnost pravica ljudi in držav, da opredelijo svojo kmetijsko in prehransko politiko; ker je namen tega koncepta vsaki državi omogočiti, da nahrani svoje prebivalstvo, da je samozadostna in samostojna; ker je namen strategije „od vil do vilic“, da se zmanjša odvisnost kmetov od zunanjih vložkov, v skladu s to opredelitvijo;
AI.
ker se z evropskim zelenim dogovorom in strategijo „od vil do vilic“ sprejema celostni pristop h kmetijstvu ne le za preprečevanje podnebne krize in krize biotske raznovrstnosti v Evropi, temveč tudi za zagotavljanje prehranske varnosti, izboljšanje prehrane in javnega zdravja; ker bo ta pristop služil kot vzorec za naložbe na področju razvojnega financiranja, z namenom da se izkoristi odpornost in prehranska samozadostnost držav v razvoju;
AJ.
ker je cilj strategije „od vil do vilic“ zmanjšati uporabo kmetijskih vložkov in zlasti skupno uporabo kemičnih pesticidov za 50 %, najbolj nevarnih pesticidov za 50 % in gnojil za vsaj 20 % do leta 2030;
AK.
ker je prehrana pomembna naložba, saj je dobra prehrana v prvih tisoč dneh otrokovega življenja ključna za doseganje polnega fizičnega, intelektualnega in človeškega potenciala; ker lakota in podhranjenost negativno vplivata na učno sposobnost otrok, pripomoreta k temu, da opustijo šolanje, pomenita vseživljenjsko breme za posameznike in družbe ter negativno vplivata na človekov in nacionalni gospodarski razvoj; zato je dobra prehrana temelj blaginje družb;
AL.
ker je ob vrhuncu pandemije covida-19 zaradi zaprtja šol 370 milijonov otrok ostalo brez dostopa do zagotovljenega šolskega obroka, ki je pogosto edina topla jed v dnevu, ker so šolski programi za prehrano pomemben element boja proti lakoti otrok in več oblikam podhranjenosti; ker neustrezna prehranska varnost ovira družbeno delovanje,