C 47/168
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2023.2.7.
2022. július 6., szerda
94. sürgeti a Bizottságot, hogy támogassa a partnerországokat a fenntartható mezőgazdasági gyakorlatok kidolgozásában – beleértve az agroökológiát is – a jobb élelmezésbiztonság kulcsfontosságú elemeként a talaj termőképességének fokozása, a biológiai sokféleség maximalizálása és a vízfelhasználás hatékonyságának javítása céljából; felhívja a figyelmet az éghajlatváltozás és a biológiai sokféleség csökkenése által támasztott kihívásokra és annak az élelmezés- és táplálkozásbiztonságra gyakorolt negatív hatására, valamint az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodáshoz és az éghajlatváltozás mérsékléséhez szükséges források biztosításának szükségességére;
95. megjegyzi, hogy számos olyan agronómiai és agroökológiai megközelítés létezik, amely hasznos lehet más éghajlatok és helyzetek esetében is, így például a növények keverése, a „polikultúrák”, az agrárerdészet, többek között a hüvelyes fák használata, amelyek különösen alkalmasak arra, hogy árnyékot és védelmet biztosítsanak más növények és állatok számára, valamint a kerékpározás és/vagy a vízmegtartás ösztönzése és/vagy e gyakorlatok fokozottabb elterjedése;
96.
rámutat arra, hogy az afrikai trópusi erdők kiirtása jóvátehetetlen veszteség a biodiverzitás és a szén-dioxid megkötésére való képesség, valamint az erdőkben élő őshonos közösségek élőhelye és életmódja szempontjából; emlékeztet arra, hogy az erdők jelentős mértékben hozzájárulnak az éghajlat-politikai célkitűzések eléréséhez, a biológiai sokféleség megóvásához, valamint az elsivatagosodás és a túlzott mértékű talajerózió megelőzéséhez; úgy véli, hogy szabályozási keretek, elegendő erőforrás és tudományos adatok segítségével meg kell erősíteni például az erdők, a vadon élő állatok és a tengeri és tengerparti ökoszisztémák megőrzésre irányuló erőfeszítéseket, és ezeket az ökoszisztéma helyreállítására és kezelésére irányuló intézkedéseknek kell kiegészíteniük;
97. kéri, hogy a globális egészségszemléletnek megfelelően vegyék figyelembe a közegészségügy és a biológiai sokféleség közötti kapcsolatot; sürgeti az Uniót és valamennyi partnerországot, hogy az ENSZ őslakos népek jogairól szóló nyilatkozatával és a 169. sz.
ILO-egyezmény előírásaival összhangban ismerje el és védje az őslakos népeknek a földjeikhez és természeti erőforrásaikhoz fűződő hagyományos tulajdonjogát és ellenőrzési jogát, továbbá tartsa be a szabad, előzetes és tájékoztatáson alapuló beleegyezés elvét;
98. emlékeztet arra, hogy a fenntarthatatlan intenzív mezőgazdasági gyakorlatok jelentik a biológiai sokféleség világszerte bekövetkező degradációjának – köztük a növény- és állatfajták genetikai eróziójának – legfőbb okait; emlékeztet arra, hogy „a termelőtől a fogyasztóig” stratégia célja, hogy 2030-ig fokozatosan csökkentse a mezőgazdaságból származó vegyi növényvédő szerek és veszélyes peszticidek általános használatát és kockázatát, és előmozdítsa az alternatív gyakorlatokat; hangsúlyozza, hogy a veszélyes anyagok jelentős része a szegény országokba kerül; üdvözli ezért, hogy a Bizottság a vegyi anyagokra vonatkozó uniós fenntarthatósági stratégia keretében e gyakorlat megszüntetésére irányuló javaslatot kíván előterjeszteni; sürgeti azonban a Bizottságot, hogy e növényvédő szerek használatát illetően mozdítsa elő a fenntartható és megfizethető alternatív megoldások keresését annak érdekében, hogy a fejlődő országok élelmezésbiztonsága terén elkerülhetők legyenek a súlyos zavarok, amelyek a legkiszolgáltatottabb népesség körében tovább súlyosbítanák az éhezést; szorgalmazza a fenntartható növényvédelmi gyakorlatokra, illetve a növényvédő szerek alternatíváira vonatkozó oktatás és képzés külön támogatását, továbbá a veszélyes szereknek való kitettség minimumra szorítását;
99. elítéli az EU növényvédő szerekre vonatkozó kettős mércéjét, amely lehetővé teszi az EU-ban betiltott veszélyes anyagok Unióból történő kivitelét; kiemeli, hogy egyes növényvédő szereknek a fejlődő országok intenzív mezőgazdasága keretében való használata a környezeti károk mellett a munkavállalók egészségére is hatással van; oktatást és képzést szorgalmaz a fenntartható növényvédelmi, agroökológiai és ökológiai gyakorlatokkal kapcsolatban;
100.
emlékeztet arra, hogy a közelmúltbeli jelentések szerint az élelmiszerrendszerek kitehetik az üvegházhatású­ gáz-kibocsátás akár egyharmadát is, és hozzájárulásuk a biológiai sokféleség csökkenése tekintetében elérheti a 80 %-ot, az édesvíz-felhasználás tekintetében pedig a 70 %-ot; hangsúlyozza azonban, hogy el kell ismerni a fenntartható élelmiszer-termelési rendszereket e meglévő kihívások alapvető megoldásaként, és bolygónk védelmével egyidejűleg is lehetséges a világ növekvő népességének táplálékkal való ellátása;
101. felhívja az EU-t, hogy aktívan teljesítse a 2021. évi Táplálkozási Cselekvési Évben vállalt kötelezettségeit, különösen az élelmiszerrendszerekkel foglalkozó ENSZ-csúcstalálkozóból és a „Táplálkozás a növekedésért” csúcstalálkozóból eredő kötelezettségeket, és saját „termelőtől a fogyasztóig” stratégiájának megfelelően az őslakos népekkel folytatott együttműködésben vállaljon központi szerepet ezen erőfeszítésekben; üdvözli az Európai Bizottság azon döntését, hogy jelentős partnerként vesz részt az ENSZ élelmiszerrendszerekkel foglalkozó csúcstalálkozójának nyolc koalíciójában;