C 47/160
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2023.2.7.
2022. július 6., szerda
24. hangsúlyozza a természeti erőforrásokhoz, többek között a földhöz és a vízhez való hozzáférés, valamint az ezek feletti ellenőrzés joga védelmének és előmozdításának fontosságát; sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a nagyarányú földszerzés számos fejlődő országban elterjedt gyakorlat; rámutat, hogy a földszerzés olyan kíméletlen gyakorlat, amely aláássa az élelmezésbiztonságot és az élelmiszer-önrendelkezést, és veszélyezteti a vidéki közösségeket; 25. megállapítja, hogy – például – a legeltetési jogok és a közösségi legelők a hagyományos földhasználati jogok körébe tartoznak, amelyek szokásjogon és nem szerzett tulajdonjogon alapulnak; hangsúlyozza mindazonáltal, hogy a vidéki lakosság szempontjából e közös jogok védelme alapvető fontossággal bír; 26. szorgalmazza a letelepedett mezőgazdasági termelő lakosság és a legeltetéses állattenyésztést folytató nomád közösségek közötti társadalmi feszültségek feloldását, különösen azokban a régiókban, ahol azokat etnikai-vallási konfliktusok is kísérik; 27. rendkívül aggályosnak tartja a fejlődő országok nagymértékű függését az elsősorban az Európai Unióból érkező élelmiszer-behozataltól, különösen, ha a behozatal támogatott termékekből áll, amelyek alacsony ára káros versenynek teszi ki a helyi mezőgazdasági kistermelőket; 28. hangsúlyozza, hogy meg kell védeni a mezőgazdasági termelők azon jogát, hogy az élelmezésbiztonság és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás céljából fenntartsák a genetikai erőforrásokat; felszólítja a Bizottságot, hogy a fejlesztési segélyezési, kereskedelmi és beruházási politikái keretében támogassa azokat a gazdálkodási rendszereket, amelyek összhangban vannak a növénygenetikai források élelmezési és mezőgazdasági felhasználásáról szóló nemzetközi egyezmény (ITPGRFA) rendelkezéseivel, amelyek biztosítják a földművesek jogát saját vetőmagjaik és hagyományos tudásuk fenntartásához, ellenőrzéséhez, védelméhez és fejlesztéséhez; 29. hangsúlyozza, hogy következetesen együtt kell működni az országokkal, a nemzetközi és regionális szervezetekkel, a magánszektorral, a mezőgazdasági termelőkkel és a kistermelőkkel, valamint a helyi civil társadalommal és a helyi közösségekkel a kontextusfüggő, megvalósítható és szilárd nemzeti táplálkozási célok kidolgozásának, végrehajtásának és nyomon követésének támogatása érdekében; elismeri a civil társadalom kulcsszerepét, különösen a kistermelők elérésében azáltal, hogy összekapcsolják őket a képzéssel, az erőforrásokkal, a piacokkal és az értékláncokkal; 30. úgy véli, hogy az anyák és csecsemők táplálkozási szükségleteinek előnyben részesítése alapvető fontosságú a szilárd és reziliens élelmezésbiztonság garantálásához, és felhívja a Bizottságot és a tagállamokat, hogy támogassák a fejlődő országok nemzeti hatóságait a táplálkozási szolgáltatások egészségügyi rendszerekbe történő integrálásában az alultápláltság valamennyi formájának kezelése és a táplálkozási szolgáltatások folytonosságának biztosítása érdekében, különös tekintettel az akut alultápláltság korai felismerésére és közösségi alapú kezelésére, valamint a csecsemők és kisgyermekek táplálására, valamint a kapcsolódó anyai táplálkozási programokra; e tekintetben üdvözli a SUN mozgalom eredményeit és munkáját; 31. felhívja az EU-t, hogy védje meg a kistermelők földhöz és egyéb erőforrásokhoz, köztük a vetőmagokhoz való hozzáférését, illetve az azok feletti ellenőrzését, valamint a vízhez, továbbá a vidéki közösségeket a hely piacokkal, többek között a városi területekkel összekötő infrastruktúrához való hozzáférést; 32. felhívja az EU-t, hogy a mezőgazdasági termelők által irányított kutatás révén biztosítsa a tudás és a műszaki innováció megfelelő finanszírozását és közös létrehozását, beleértve a kisüzemi termelői szervezetek és a nőszervezetek támogatását, valamint közös feldolgozási és értékesítési tevékenységeiket; 33. felhívja a Bizottságot, hogy alakítson ki szoros kapcsolatokat a partnerországokkal a mezőgazdasági ismeretek megosztása céljából; kiemeli az európai mezőgazdasági ágazat szakértelmét, és hangsúlyozza, hogy a mezőgazdasági kutatás és innováció terén – többek között az Európai horizont programon keresztül – elsőbbséget kell biztosítani a partnerségeknek, és ösztönözni kell a felelős és etikus innovációkat a fenntartható mezőgazdasági gyakorlatok előmozdításához, a terméshozamok és a mezőgazdasági termelés növelése érdekében; e tekintetben szorgalmazza, hogy az igazságos átmenet során nagyobb mértékben vegyék igénybe a hagyományos helyi tudás hozzájárulását, főként a mezőgazdasági gyakorlatok, a halászat és az erdők védelme terén, elősegítve a helyi emberek és közösségek érdekeinek érvényesülését; 34. tudomásul veszi, hogy a táplálkozásról szóló cselekvési tervvel kapcsolatban elért eredményekről szóló 6. jelentés szerint a költségvetési támogatás a táplálkozás terén alkalmazott fenntartható, hatásos és az adott ország igényeire szabott beruházási mechanizmusként pozitív eredményeket hozott; 35. felhívja az EU-t, hogy a globális és nemzeti táplálkozási célokat építse be a vonatkozó fejlesztési programokba és országstratégiákba; felhívja az EU-t és tagállamait, hogy mozgósítsanak hosszú távú pénzügyi beruházásokat az élelmezésés táplálkozásbiztonság, valamint a fenntartható mezőgazdaság, a halászat és az akvakultúra terén, és ösztönözzék a partnerországokat arra, hogy nemzeti költségvetésükből eszközöljenek több beruházást ezekben az ágazatokban;