2023.2.7.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 47/155 2022. július 6., szerda
AB.
mivel az inkluzív, hatékony, reziliens és fenntartható élelmiszerrendszerek kulcsfontosságúak a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó menetrend és annak fenntartható fejlődési céljai eléréséhez; mivel a Covid19-világjárvány rávilágított a globális élelmiszerrendszerek gyenge pontjaira, súlyosbítva az egyenlőtlenségeket, és veszélyeztetve a legkiszolgáltatottabbak életét és megélhetését; mivel a „cselekvés évtizede” elnevezésű ENSZ-kezdeményezés az embereket és a bolygót érintő globális kihívások – a szegénységtől és a nemek közötti egyenlőségtől kezdve az éghajlatváltozásig, az egyenlőtlenségig és a finanszírozási szakadék áthidalásáig – kezelése érdekében a korszakalkotó megoldások felgyorsítására szólít fel;
AC. mivel a táplálkozás fontos kérdés, amely a 17 fenntartható fejlesztési cél közül legalább 12-nek az elérését segíti elő, és elválaszthatatlanul kapcsolódik más kulcsfontosságú fenntartható fejlődési kérdésekhez, vagy azért, mert ezektől függ (pl.
vízellátás, szennyvízelvezetés és higiénia, mezőgazdaság), mert lehetővé teszi őket (pl. egészségügy, foglalkoztatás), vagy mindkettő (pl. nemek közötti egyenlőség, oktatás);
AD. mivel az 1994.
évi Marrákesi Egyezmény és különösen a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) mezőgazdaságról szóló megállapodása hozzájárult a mezőgazdasági régiók szakosodásához; mivel ez a szakosodás ahhoz vezetett, hogy egyes régiókban magas az export szintje, míg mások szinte teljes mértékben az importtól függenek; mivel ez a felállás nem ellenálló a válságokkal, például a háborúkkal szemben, és egyike azon tényezőknek, amelyek hozzájárulnak a jelenlegi globális élelmezési instabilitáshoz;
AE.
mivel az élelmiszer-behozataltól való jelentős függés nagymértékben kiteszi a lakosságot a globális piaci volatilitásnak, különösen azon személyeket, akik jövedelmük jelentős részét napi élelmezési szükségletekre fordítják;
AF. mivel a nemzetközi piacok instabilitása az élelmiszer-ellátás bizonytalanságához vezet az erős agrárpolitikával nem rendelkező országokban, mivel az alacsony árak időszakai negatív hatással vannak a termelési kapacitásra és a behozatal növekedéséhez vezetnek, ami kiszolgáltatottá teszi a városi lakosságot a globális árak emelkedésekor;
AG.
mivel az agrárpolitika elsődleges makrogazdasági politika, és mivel a globális árak szélsőséges ingadozása elleni védelem hiánya miatt az infláció okozta károk pusztítók a feltörekvő gazdaságok számára;
AH.
mivel az élelmiszer-önrendelkezés az emberek és az országok azon joga, hogy meghatározzák saját mezőgazdasági és élelmiszerpolitikájukat; mivel ennek a koncepciónak az a célja, hogy lehetővé tegye minden ország számára, hogy biztosítsa az élelmet saját lakossága számára, továbbá hogy önellátó és autonóm legyen; mivel „a termelőtől a fogyasztóig” stratégia, melynek célja az, hogy csökkentse a mezőgazdasági termelők külső tényezőktől való függőségét, összhangban van a fenti fogalommeghatározással;
AI.
mivel az európai zöld megállapodás és „a termelőtől a fogyasztóig” stratégia holisztikus mezőgazdasági megközelítéseket fogad el nemcsak az európai éghajlati és biodiverzitási válság megelőzése, hanem az élelmezésbiztonság biztosítása, valamint a táplálkozás és a népegészségügy javítása érdekében is; mivel mintaként szolgál a fejlesztésfinanszírozás területén történő beruházásokhoz a fejlődő országok ellenálló képességének és élelmiszer-önellátásának kiaknázása céljából;
AJ.
mivel „a termelőtől a fogyasztóig” stratégia célja a mezőgazdasági inputanyagok használatának csökkentése, és különösen a vegyi növényvédő szerek általános használatának 50 %-kal, a legveszélyesebb peszticidek 50 %-kal és a műtrágyák használatának legalább 20 %-kal történő csökkentése 2030-ig;
AK.
mivel a táplálkozás fontos beruházás, mivel a teljes fizikai, intellektuális és humán potenciál eléréséhez kritikus fontosságú, hogy a gyermek életének első ezer napjában egészségesen táplálkozzon; mivel az éhezés és az alultápláltság kedvezőtlenül hat a gyermekek tanulási képességére és befolyásolja az iskolából való kimaradásukat, egész életen át tartó terhet ró az egyénekre és a társadalmakra, és káros hatással van az emberi és a nemzeti gazdasági fejlődésre; mivel ezért a megfelelő táplálkozás a társadalmak jólétének sarokköve;
AL. mivel a Covid19-világjárvány csúcspontján az iskolák bezárása következtében 370 millió gyermek nem jutott hozzá biztonságos iskolai étkezéshez, amely gyakran napi egyetlen meleg ételüket biztosította, hiszen az iskolai étkeztetési programok fontos szerepet játszanak a gyermekek éhezése és az alultápláltság különböző formái elleni küzdelemben;