C 47/160
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
7.2.2023
Keskiviikko 6. heinäkuuta 2022
24. korostaa, että on tärkeää suojella ja edistää paikallisyhteisöjen oikeutta käyttää ja hallita luonnonvaroja, kuten maata ja vettä; pitää valitettavana, että maananastus on yleistä monissa kehitysmaissa; huomauttaa, että se on häikäilemätön käytäntö, joka heikentää ruokaturvaa ja ruokasuvereniteettia ja vaarantaa maaseutuyhteisöjen selviytymisen; 25. toteaa, että esimerkiksi laiduntamisoikeudet ja yhteislaitumet ovat perinteisiä maankäyttöoikeuksia, jotka perustuvat tapaoikeuteen eivätkä asiakirjoin vahvistettuihin omistusoikeuksiin; painottaa kuitenkin, että näiden tapaoikeuteen perustuvien oikeuksien suojeleminen on keskeisen tärkeää maaseudun väestölle; 26. kehottaa puuttumaan paikallaan pysyvän maatalousväestön ja kiertävien paimentolaisyhteisöjen välisiin sosiaalisiin jännitteisiin erityisesti alueilla, joilla on etnis-uskonnollisia konflikteja; 27. on syvästi huolissaan siitä, että kehitysmaat ovat hyvin riippuvaisia elintarvikkeiden tuonnista varsinkin EU:sta, erityisesti tapauksissa, joissa tuodut elintarvikkeet ovat tuettuja tuotteita, joiden alhaiset hinnat aiheuttavat haitallista kilpailua paikalliselle pienviljelylle; 28. korostaa tarvetta suojella viljelijöiden oikeuksia geenivarojen säilyttämiseksi ruokaturvaa ja ilmastonmuutokseen sopeutumista varten; kehottaa komissiota sen kehitysapu- ja kauppa- ja investointipolitiikan yhteydessä tukemaan viljelyjärjestelmiä, joissa noudatetaan elintarvikkeiden ja maatalouden kasvigeenivaroja koskevan kansainvälisen sopimuksen määräyksiä, ja toteaa, että tällä sopimuksella turvataan viljelijöiden oikeudet säilyttää, valvoa, suojella ja kehittää omia siemeniä ja perinteistä tietoa; 29. korostaa tarvetta tehdä johdonmukaisesti yhteistyötä eri maiden, kansainvälisten ja alueellisten järjestöjen, yksityisen sektorin, viljelijöiden ja pienviljelijöiden sekä paikallisen kansalaisyhteiskunnan ja paikallisyhteisöjen kanssa, jotta voidaan tukea tilannekohtaisten, toteuttamiskelpoisten ja vahvojen kansallisten ravitsemustavoitteiden suunnittelua, täytäntöön­ panoa ja seurantaa; tunnustaa kansalaisyhteiskunnan keskeisen roolin erityisesti pienviljelijöiden tavoittamisessa luomalla heille yhteyksiä koulutukseen, resursseihin, markkinoihin ja arvoketjuihin; 30. katsoo, että on ratkaisevan tärkeää asettaa etusijalle äitien ja imeväisten ravitsemustarpeet, jotta voidaan taata vahva ja häiriönsietokykyinen ruokaturva, ja kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tukemaan kansallisia viranomaisia kehitysmaissa ravitsemuspalvelujen integroimisessa terveydenhuoltojärjestelmiin niin, että voidaan puuttua aliravitsemukseen sen kaikissa muodoissa ja varmistaa ravitsemuspalvelujen jatkuvuus, erityisesti akuutin aliravitsemuksen varhainen havaitseminen ja yhteisölähtöinen hoito sekä sylilasten ja pienten lasten ruokinta sekä siihen liittyvät äitien ravitsemusohjelmat; on tässä yhteydessä ilahtunut SUN-liikkeen saavutuksista ja sen tekemästä työstä; 31. kehottaa EU:ta suojelemaan pienviljelijöiden maaresurssien ja muiden resurssien, mukaan lukien viljelijöiden siemenet, saatavuutta ja hallintaa, veden saantia sekä pääsyä infrastruktuuriin, joka liittää maaseutuyhteisöt alueellisiin markkinoihin, mukaan lukien kaupunkialueet; 32. kehottaa EU:ta varmistamaan tietämyksen ja teknisten innovaatioiden asianmukaisen rahoituksen ja yhteiskehittä­ misen viljelijälähtöisen tutkimuksen kautta, mukaan lukien tuki pienviljelijöiden järjestöille ja naisten yhdistyksille sekä niiden yhteiselle jalostus- ja kaupanpitämistoiminnalle; 33. kehottaa komissiota luomaan tiiviitä yhteyksiä kumppanimaihin maataloutta koskevan tietämyksen vaihtamiseksi; korostaa Euroopan maatalousalan asiantuntemusta ja painottaa tarvetta asettaa etusijalle maatalouden tutkimus- ja innovaatiokumppanuudet, myös Horisontti Eurooppa -puiteohjelman kautta, ja vauhdittaa vastuullisia ja eettisiä innovaatioita kestävien maatalouskäytäntöjen edistämiseksi, jotta satomääriä ja tilojen tuotantoa voidaan kasvattaa; kehottaa tältä osin tukeutumaan oikeudenmukaisessa siirtymässä enemmän perinteiseen paikalliseen tietämykseen, erityisesti maatalouskäytäntöjen, kalastuksen ja metsien suojelun osalta, ja näin lisäämään paikallisten ihmisten ja yhteisöjen vaikutusmahdollisuuksia; 34. panee merkille budjettituesta saadut myönteiset tulokset, joita kuvataan ravitsemusta koskevan toimintasuunni­ telman kuudennessa tilannekatsauksessa, ja huomauttaa, että kyseessä on mekanismi kestäviä, vaikuttavia ja maalähtöisiä ravitsemusinvestointeja varten; 35. kehottaa EU:ta sisällyttämään maailmanlaajuiset ja kansalliset ravitsemustavoitteet asiaankuuluviin kehitysohjelmiin ja maakohtaisiin strategioihin; kehottaa EU:ta ja sen jäsenvaltioita vauhdittamaan pitkän aikavälin taloudellisia investointeja ruoka- ja ravitsemusturvaan ja kestävään maatalouteen, kalatalouteen ja vesiviljelyyn sekä kannustamaan kumppanimaita, jotta nämä investoisivat enemmän näihin aloihin kansallisista talousarvioistaan;