C 47/132
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
7.2.2023
Keskiviikko 6. heinäkuuta 2022
C. katsoo, että yhteiskuntasopimus on uusittava ja luottamus on palautettava; D. ottaa huomioon, että syyskuussa 2015 kaikki maat sitoutuivat kunnianhimoiseen toimintasuunnitelmaan siitä, miten maailmanlaajuisiin haasteisiin voidaan vastata yhdessä, eli YK:n kestävän kehityksen Agenda 2030 -toimintaohjelmaan; E. katsoo, että vaikka monenvälisyys on edelleen paras organisaatiojärjestelmä maailmanlaajuisten haasteiden ratkaisemiseksi, on tunnustettava, että sillä on vaikeuksia löytää tietä tehokkaaseen täytäntöönpanoon; F. ottaa huomioon, että maailma on siirtynyt uuteen, myllerryksille, vastakkainasettelulle ja epävakaudelle erittäin alttiiseen moninapaiseen aikakauteen, jolle on ominaista voimakas geopoliittinen kilpailu, johon liittyy muita kuin perinteisiä uhkia ja konflikteja, kuten hybridi- ja kyberhyökkäyksiä, hybridisotaa ja disinformaatiota, jotka usein tapahtuvat osaksi julkisuudelta piilossa mutta joilla on merkittäviä vaikutuksia EU:n ja maailmanlaajuisen turvallisuuden kannalta ja joiden torjuntaan ja joihin reagoimiseen meillä ei ole asianmukaisia välineitä; katsoo, että nykyisen monenvälisen järjestelmän valmiudet löytää tehokkaita ja osallistavia ratkaisuja eivät ehkä riitä vastaamaan nykyisiin maailmanlaajuisiin haasteisiin; G. ottaa huomioon, että samaan aikaan maailmanjärjestykseen kohdistuu yhä enemmän toimintapoliittisia kysymyksiä ja haasteita, jotka edellyttävät kansainvälisen tason toimia, kuten tehokasta maailmanlaajuista politiikkavuoropuhelua, yhteistyötä ja kantojen lähentämistä, jotta voidaan kehittää tuloksellisia ja kestäviä ratkaisuja, koordinoituja toimia ja sääntöihin perustuvaan järjestelmään sisältyviä yhteisesti sovittuja standardeja, jotka voivat toimia tehokkaasti kaikkien edun mukaisesti ja edistää ihmisoikeuksia ja oikeusvaltioperiaatetta; katsoo, että näiden normien olisi edistettävä kansainvälistä rauhaa, vakautta ja kestävää kehitystä; ottaa huomioon, että EU tukee kansainvälisiä lakeja ja normeja; H. ottaa huomioon, että maailmasta on tullut entistä yhteenliitetympi, jolloin kansainvälisen näyttämön toimijoista on tullut toisistaan riippuvaisempia ja haasteista monimutkaisempia; katsoo, että tästä johtuvat monitasoiset ongelmat edellyttävät yhteisiä toimia, joustavia rakenteita ja kaikkien sidosryhmien osallistumista; I.
ottaa huomioon, että nykyinen monenvälinen järjestys perustuu vuoden 1945 jälkeiseen maailmanjärjestykseen, joka ei välttämättä täysin kuvasta nykymaailmaa, koska kaikkia nykyisiä maailmanlaajuisia toimijoita ei otettu asianmukaisesti huomioon monenvälisen rakenteen suunnittelussa,
J.
ottaa huomioon, että maailmanlaajuisesta asevalvonta-, aseriisunta- ja asesulkupolitiikasta ja -normeista luovutaan ja niitä heikennetään aikana, jolloin tavanomaisten aseiden myynti lisääntyy, asejärjestelmien riippumattomuus lisääntyy ja uusiin joukkotuhoaseisiin investoidaan;
K. ottaa huomioon, että monenvälisyyteen itsenäisten valtioiden välisten suhteiden rauhanomaisena organisointikeinona kohdistuu haasteita, jotka johtuvat osittain kansainvälisen järjestelmän muutoksista, kuten uusien toimijoiden ilmaantumisesta maailmannäyttämölle ja niiden aiheuttamista hybridiuhista, monenvälisten instituutioiden luonteesta johtuvista jännitteistä ja vuosikymmeniä vanhojen instituutioiden uudistamisen tarpeesta, kasvavasta kuilusta yleisen mielipiteen ja instituutioiden välillä, globalisaation vastaisten tunteiden noususta, perinteisesti hallitsevien geopoliittisten voimatekijöiden taantumisesta ja sitä seuranneesta maailmanlaajuisten vapauksien ja demokratian heikkenemisestä; ottaa huomioon, että covid-19-pandemia ja sen ennennäkemätön vaikutus kansainväliseen yhteisöön ovat sekä voimistaneet että nopeuttaneet näitä muutoksia; ottaa huomioon, että edessämme on uusi aikakausi, joka uhkaa vaarantaa yli 70 vuotta jatkuneen edistyksen ja suhteellisen rauhan ja tuoda mukanaan voimapolitiikan aikakauden, joka pyrkii heikentämään kansainvälistä sääntöihin perustuvaa järjestystä, jonka pohjana ovat kansainvälinen oikeus ja oikeusvaltioperiaate, vastuullisuus, demokratia ja ihmisoikeudet, sukupuolten tasa-arvo ja monimuotoisuus; katsoo, että kansallisten populististen impulssien, toisistaan poikkeavien ja muuttuvien tavoitteiden sekä täytäntöönpano- ja vastuuvelvollisuusmenetelmien puuttumisen yhdistelmä pakottaa monenvälisen järjestelmän kohtaamaan kolme toisiinsa liittyvää kriisiä: valta-, merkityksellisyys- ja legitimiteettikriisit, jotka johtuvat lähinnä länsimaissa vallitsevasta poliittisen tahdon ja koordinoinnin puutteesta; L. katsoo, että monenvälisyyden kriisi voi tarjota tilaisuuden rakentaa uudelleen yhteisymmärrys monenvälisyyteen ja oikeusvaltioperiaatteeseen perustuvasta kansainvälisestä järjestyksestä tehokkaan yhteistyön, solidaarisuuden ja koordinoinnin avulla; katsoo, että EU:n olisi tuettava aloitteita, joilla pyritään sisällyttämään kansalaisyhteiskunnan näkemykset Yhdistyneiden kansakuntien kaltaisten monenvälisten foorumien päätöksentekoprosesseihin; katsoo, että EU:n olisi edistettävä YK:n parlamentaarisen yleiskokouksen perustamista YK:n järjestelmään, jotta voidaan lisätä globaalin hallinnon demokraattista luonnetta, demokraattista vastuuvelvollisuutta ja avoimuutta;