C 47/160
ET
Euroopa Liidu Teataja
7.2.2023
Kolmapäev, 6. juuli 2022
24. rõhutab, et oluline on kaitsta ja edendada kohalike kogukondade õigust oma loodusvarade, nagu maa ja vesi kasutamisele ja kontrollimisele; taunib asjaolu, et paljudes arengumaades on levinud maade hõivamine; rõhutab, et see on jõhker tava, millega seatakse ohtu toiduga kindlustatus ja toidualane sõltumatus ning maakogukondade püsimajäämine; 25. märgib, et näiteks karjatamisõigus ja ühiskarjamaad on traditsioonilised maakasutusõigused, mis tuginevad tavaõigusele, mitte tõendatud omandiõigustele; rõhutab siiski niisuguste üldiste õiguste kaitse keskset tähtsust maaelanikkonna jaoks; 26. nõuab põllumajandusega tegeleva paikse elanikkonna ja rändkarjakasvatajate kogukondade vaheliste sotsiaalsete pingete lahendamist, eeskätt kattuvate etniliste ja religioossete konfliktidega piirkondades; 27. on sügavalt mures arengumaade suure sõltuvuse pärast toiduainete impordist, eelkõige Euroopa Liidust, eriti kui see import koosneb subsideeritud toodetest, mille madal hind tähendab kahjulikku konkurentsi kohaliku väikesemahulise põllumajanduse jaoks; 28. rõhutab vajadust kaitsta põllumajandustootjate õigust säilitada geneetilisi ressursse toiduga kindlustatuse ja kliimamuutustega kohanemise jaoks; kutsub komisjoni üles oma arenguabi ning kaubandus- ja investeerimispoliitika raames toetama põllumajandussüsteeme, mis on kooskõlas taimegeneetiliste ressursside toidu ja põllumajanduse tarbeks kasutamise rahvusvahelise lepinguga, millega kaitstakse talunike õigust säilitada, kontrollida, kaitsta ja arendada oma seemneid ja traditsioonilisi teadmisi; 29. rõhutab vajadust teha järjepidevat koostööd riikide, rahvusvaheliste ja piirkondlike organisatsioonidega, erasektori, põllumajandustootjate ja väikepõllumajandustootjate ning kohaliku kodanikuühiskonna ja kohalike kogukondadega, et toetada kontekstipõhiste, teostatavate ja kindlate riiklike toitumisalaste eesmärkide väljatöötamist, rakendamist ja järelevalvet; tunnistab kodanikuühiskonna keskset rolli eelkõige väikepõllumajandustootjateni jõudmisel, ühendades nad koolituse, ressursside, turgude ja väärtusahelatega; 30. on seisukohal, et emade ja imikute toitumisvajaduste esikohale seadmine on otsustava tähtsusega, et tagada kindel ja vastupidav toiduga kindlustatus, ning kutsub komisjoni ja liikmesriike üles toetama arengumaade ametiasutusi toitumisteenuste lõimimisel tervishoiusüsteemi, et tegeleda kõigi vaegtoitumuse vormidega ja tagada toitumisteenuste järjepidevus, eelkõige ägeda vaegtoitumuse varajane avastamine ja kogukonnapõhine juhtimine ning imikute ja väikelaste toitmine ja sellega seotud emade toitumisprogrammid; tervitab sellega seoses ÜRO liikumise saavutusi ja tööd; 31. kutsub ELi üles kaitsma väiketootjate juurdepääsu maale ja muudele ressurssidele ning kontrolli nende üle, sh põllumajandustootjate seemned, juurdepääs veele ning juurdepääs taristule, et ühendada maakogukonnad territoriaalsete turgudega, sh linnapiirkondadega; 32. kutsub ELi üles tagama põllumajandustootjate juhitavate teadusuuringute kaudu teadmiste ja tehniliste uuenduste asjakohane rahastamine ja ühine loomine, sealhulgas väiketootjate organisatsioonide ja naiste liitude ning nende kollektiivse töötlemis- ja turustustegevuse toetamine; 33. kutsub komisjoni üles looma tihedad sidemed partnerriikidega, et vahetada teadmisi põllumajanduse kohta; rõhutab Euroopa põllumajandussektori oskusteavet ning rõhutab vajadust seada esikohale partnerlussuhted põllumajanduse teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas, sealhulgas programmi „Euroopa horisont“ kaudu, ning edendada vastutustundlikke ja eetilisi uuendusi, et tugevdada kestlikke põllumajandustavasid, suurendada saagikust ja põlluma­ janduslikku tootlikkust; nõuab sellega seoses õiglase ülemineku ajal kindlamat tuginemist panusele, mida pakuvad traditsioonilised kohalikud teadmised, eriti põllumajandustavade, kalanduse ja metsakaitse valdkonnas, suurendades sel viisil kohalike inimeste ja kogukondade mõjuvõimu; 34. võtab teadmiseks eelarvetoetuse positiivsed tulemused, mida näitab toitumisalase tegevuskava kuues eduaruanne kui jätkusuutlike, mõjusate ja riigipõhiste toitumisalaste investeeringute mehhanism; 35. nõuab, et EL integreeriks ülemaailmsed ja riiklikud toitumisalased eesmärgid asjakohastesse arenguprogrammidesse ja riigistrateegiatesse; nõuab, et EL ja selle liikmesriigid teeksid pikaajalisi rahalisi investeeringuid toiduga ja toitumisalasesse kindlustatusesse ning kestlikku põllumajandusse, kalandusse ja vesiviljelusse ning ergutaksid partnerriike nendesse sektoritesse oma riigieelarvest rohkem investeerima;