7.2.2023
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 47/137 Kolmapäev, 6. juuli 2022
15. on seisukohal, et EL peaks määrama kindlaks need ÜRO organid ja muud mitmepoolsed organisatsioonid, millel on oluline roll poliitilise dialoogi, lähenemise ja ülemaailmsetele probleemidele poliitiliste lahenduste leidmise edendamisel ning standardite kehtestamisel ja peaks määratlema nende organite ja organisatsioonidega dialoogi pidamiseks ja nende toetamiseks, sealhulgas eelarvetoetuseks, selged eesmärgid ja prioriteedid; tuletab sellega seoses meelde, et EL ja selle liikmesriigid on juba ÜRO, paljude selle ametite ja programmide peamised rahastajad, kuid et selline kohustus ÜRO ees ja selle toetamine ei tähenda sugugi mitte alati ELi, selle liikmesriikide ja sarnaselt meelestatud partnerite suuremat mõju mitmepoolsetel foorumitel, mis on eriti murettekitav ajal, mil mittedemokraatlikud režiimid, nagu näiteks Venemaa, on sellistel foorumitel üha tugevamad;
16. juhib tähelepanu standardite suurenenud geopoliitilisele tähtsusele, eriti tehnoloogia valdkonnas, ning nõuab tungivalt, et EL tegutseks strateegiliselt, et saada mitmepoolsetel foorumitel standardeid kehtestavaks suurjõuks;
17. kutsub ELi ja liikmesriike ning ka sarnaselt meelestatud partnereid üles koordineerima veel paremini oma tegevust, et toetada ühiselt mitmepoolsetel foorumitel juhtivatele ametikohtadele kandideerijaid; juhib tähelepanu vajadusele koordineerida tegevust sarnaselt meelestatud partneritega teistes maailma piirkondades ja seoses sellega, kui oluline on juhtivate ametikohtade võrdse geograafilise jaotuse põhimõte, pöörata suurt tähelepanu demokraatlikele väärtustele;
18. rõhutab sellega seoses Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni (OSCE) keskset rolli Euroopa julgeoleku tugisambana ning nõuab, et organisatsiooni terviklikku julgeolekualast lähenemisviisi tugevdataks veelgi;
19. kutsub ELi üles tegema koostööd ÜRO, piirkondlike organisatsioonide, rahvusvaheliste foorumite, nagu G7 ja G20, ning ajutiste koalitsioonidega, et lahendada ülemaailmseid probleeme, millega me praegu ja tulevikus silmitsi seisame;
20. kutsub komisjoni ja komisjoni asepresidenti ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrget esindajat üles täiendama oma mitmepoolsuse strateegiat, kasutades muu hulgas selleks regulaarselt uuendatavaid suuniseid, milles selgitatakse, kuidas tegutseda erinevatel foorumitel ning mis hõlmavad probleeme nagu näiteks ÜRO süsteemi reform ja ELi kesksem roll või ametlik esindamine ning nägemus uuest maailmakorrast, mis kujundaks seda mitmepoolsust taaselustaval viisil; on veendunud, et EL peab looma liite sarnaseid seisukohti jagavate partneritega, et arendada mitmepoolset koostööd mitmesugustel foorumitel, kuid et need liidud ei hõlma alati samu osalejaid, samas kui eesmärk peab alati olema mõjusa ja reeglitel põhineva ülemaailmse juhtimise süsteemi säilitamine;
21. kordab oma seisukohta seoses Venemaa agressioonisõjaga Ukraina vastu, mida on väljendatud eelnevates resolutsioonides;
22. mõistab kõige karmimalt hukka Venemaa Föderatsiooni agressioonisõja Ukraina vastu ja Valgevene osalemise selles sõjas ning nõuab, et Venemaa lõpetaks viivitamata igasuguse sõjalise tegevuse Ukrainas ning viiks tingimusteta välja kõik väed ja sõjavarustuse kogu Ukraina rahvusvaheliselt tunnustatud territooriumilt; rõhutab, et see sõjaline agressioon ja invasioon rikub oluliselt rahvusvahelisi õigusakte; peab Venemaa sissetungi Ukrainasse rünnakuks mitte ainult suveräänse riigi vastu, vaid ka Euroopa koostöö ja julgeoleku põhimõtete ja mehhanismi ning ÜRO põhikirjas sätestatud reeglitel põhineva rahvusvahelise korra vastu;
23. tunneb heameelt Venemaa osaluse peatamise üle ÜRO Inimõiguste Nõukogus; väljendab heameelt rahvusvaheliste organisatsioonide otsuste üle peatada Venemaa osalemine, sealhulgas kultuuri ja spordi valdkonnas; kutsub ELi juhte ja teiste riikide juhte üles jätma Venemaa välja G20 ja teiste mitmepoolsete koostööorganisatsioonide, näiteks Maailma Kaubandusorganisatsiooni, UNESCO jt koosseisust, kuna see oleks oluline märguanne, et rahvusvaheline kogukond ei taasta tavapärast suhtlust selle agressorriigiga;
24. toonitab, et praegu tuleb prioriteediks seada kehtivate sanktsioonide täielik ja tulemuslik rakendamine kogu ELis ja ELi rahvusvaheliste liitlaste poolt; nõuab, et EL kasutaks nende sanktsioonide mõjususe tagamiseks mitmepoolseid foorumeid;