SV
C 45/12
Europeiska unionens officiella tidning
6.2.2023
Tolkningsfrågor 1) Ska artikel 42.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för unionen, (1) som innehåller en uttömmande förteckning över de typer av administrativa sanktioner som kan åläggas vid överträdelser av tullagstiftningen, jämförd med artikel 17.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tolkas så, att den utgör hinder mot en nationell bestämmelse såsom artikel 233.6 i Zakon za mitnizite (tullagen), enligt vilken som ytterligare administrativ sanktion föreskrivs att föremålet för överträdelsen ska förverkas (förverkande av egendom till staten)?
Får föremålet för överträdelsen förverkas i fall där den förverkade egendomen tillhör en annan person än den som begått överträdelsen?
2) Ska artikel 42.1 i förordning (EU) nr 952/2013, jämförd med artikel 49.3 i stadgan, tolkas så, att en nationell bestämmelse såsom artikel 233.6 i tullagen, i vilken utöver sanktionen ”böter” vidare föreskrivs att föremålet för överträdelsen ska förverkas (förverkande av egendom till staten), i följande fall utgör ett oproportionerligt ingrepp i äganderätten som inte står i proportion till det legitima mål som eftersträvas: Generellt i fall där den förverkade egendomen, som var föremål för överträdelsen, tillhör den person som har begått överträdelsen, i fall där den tillhör en tredje part som inte har begått överträdelsen och särskilt i fall där gärningsmannen inte har begått överträdelse uppsåtligen utan av oaktsamhet?
3) Ska artikel 2.1 i rambeslut 2005/[212], (2) jämförd med artikel 17.1 i stadgan och med beaktande av EU-domstolens dom av den 14 februari 2021 i mål С-393/19, (3) per argumentum a fortiori tolkas så, att bestämmelsen även är tillämplig i fall där handlingen inte utgör något brott, utan en administrativ överträdelse, varvid skillnaden mellan båda endast utgörs av kriteriet ”i stor omfattning” i överensstämmelse med det i rättspraxis antagna värdet från de smugglade varorna?
Ska artikel 1 fjärde strecksatsen i rådets rambeslut 2005/212/RIF av den 24 februari 2005 om förverkande av vinning, hjälpmedel och egendom som härrör från brott och artikel 2.4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/42/EU av den 3 april 2014 om frysning och förverkande av hjälpmedel vid och vinning av brott i Europeiska unionen (4) i detta fall tolkas så, att begreppet ”förverkande” särskilt betecknar ett straff eller en åtgärd som endast får åläggas av en domstol och inte beslutas av en förvaltningsmyndighet, och i denna bemärkelse utgör hinder mot en nationell bestämmelse såsom artikel 233.6 jämförd med artikel 231 i tullagen?
(1) (2) (3) (4)
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för unionen (EUT L 269, 2013, s. 1).
Rådets rambeslut 2005/212/RIF av den 24 februari 2005 om förverkande av vinning, hjälpmedel och egendom som härrör från brott (EUT L 68, 2005, s. 49).
ECLI:EU:C:2021:8.
Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/42/EU av den 3 april 2014 om frysning och förverkande av hjälpmedel vid och vinning av brott i Europeiska unionen (EUT L 127, 2014, s. 39).
Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Erfurt (Tyskland) den 23 november 2022 – HK mot Debeka Lebensversicherungsverein a. G. (Mål C-718/22) (2023/C 45/20) Rättegångsspråk: tyska Hänskjutande domstol Landgericht Erfurt
Parter i det nationella målet Kärande: HK Svarande: Debeka Lebensversicherungsverein a.
G.