FI
C 45/12
Euroopan unionin virallinen lehti
6.2.2023
Ennakkoratkaisukysymykset 1) Onko unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 (1) 42 artiklan 2 kohtaa, jossa säädetään tyhjentävästi tullilainsäädännön noudattamatta jättämisestä määrättävistä hallinnollisista seuraamuksista, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohdan kanssa, tulkittava siten, että tullilain (Zakon za mitnizite) 233 §:n 6 momentin kaltainen kansallinen säännös, jossa säädetään täydentävänä hallinnollisena seuraamuksena rikkomuksen kohteen tuomitsemisesta menetetyksi (omaisuuden tuomitseminen valtiolle menetetyksi), ei ole sallittu?
Onko rikkomuksen kohteen menetetyksi tuomitseminen sallittua silloin, kun menetetyksi tuomittu omaisuus kuuluu muulle henkilölle kuin rikkomuksen tekijälle?
2) Onko asetuksen (EU) N:o 952/2013 42 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohdan kanssa, tulkittava siten, että Zakon za mitnitsiten 233 §:n 6 momentin kaltainen kansallinen säännös, jossa säädetään seuraamusmaksun ohessa täydentävänä seuraamuksena rikkomuksen kohteen menetetyksi tuomitsemisesta (omai­ suuden tuomitseminen valtiolle menetetyksi), on kielletty seuraavissa tapauksissa, koska seuraamus merkitsee kohtuutonta puuttumista omistusoikeuteen: yleisesti tapauksissa, joissa rikkomuksen kohteena ollut menetetyksi tuomittu omaisuus kuuluu rikkomuksen tekijälle; tapauksissa, joissa se kuuluu kolmannelle osapuolelle, joka ei ole rikkomuksen tekijä, ja erityisesti tapauksissa, joissa rikkominen ei ole tahallista vaan tuottamuksellista?
3) Onko puitepäätöksen 2005/[212] (2) 2 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohdan kanssa ja ottaen huomioon unionin tuomioistuimen asiassa С-393/19 14.2.2021 antama tuomio (3), tulkittava argumentum a fortiori siten, että sitä sovelletaan myös tapauksiin, joissa teko ei ole rikos vaan hallinnollinen rikkomus, ja että näiden kahden välinen ero liittyy ainoastaan laajamittaisuutta koskevaan kriteeriin oikeuskäytännössä hyväksytyn, salakuljetuksen kohteen arvon mukaisesti[?] Onko tässä tapauksessa rikoksen tuottaman hyödyn ja rikoksella saadun omaisuuden sekä rikoksentekovälineiden menetetyksi tuomitsemisesta 24.2.2014 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2005/212/YOS 1 artiklan neljättä luetelmakohtaa ja rikoksentekovälineiden ja rikoshyödyn jäädyttämisestä ja menetetyksi tuomitsemisesta Euroopan unionissa 3.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/42/EU (4) 2 artiklan 4 alakohtaa tulkittava siten, että käsitteellä ”menetetyksi tuomitseminen” tarkoitetaan erityisesti seuraamusta tai toimenpidettä, josta määrää tuomioistuin eikä hallintoviranomainen, ja onko tässä merkityksessä Zakon za mitnitsiten 233 §:n 6 momentin kaltainen säännös, luettuna yhdessä sen 231 §:n kanssa, kielletty?
(1) (2) (3) (4)
Unionin tullikoodeksista 9.10.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 952/2013 (EUVL 2013, L 269, s. 1) Rikoksen tuottaman hyödyn ja rikoksella saadun omaisuuden sekä rikoksentekovälineiden menetetyksi tuomitsemisesta 24.2.2005 tehty neuvoston puitepäätös 2005/212/YOS (EUVL 2005, L 68, s. 49).
ECLI:EU:C:2021:8.
Rikoksentekovälineiden ja rikoshyödyn jäädyttämisestä ja menetetyksi tuomitsemisesta Euroopan unionissa 3.4.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/42/EU (EUVL 2014, L 127, s. 39).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Erfurt (Saksa) on esittänyt 23.11.2022 – HK v.
Debeka Lebensversicherungsverein a. G. (Asia C-718/22) (2023/C 45/20) Oikeudenkäyntikieli: saksa Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin Landgericht Erfurt
Pääasian asianosaiset Kantaja: HK Vastaaja: Debeka Lebensversicherungsverein a.
G.