ET
C 45/12
Euroopa Liidu Teataja
6.2.2023
Eelotsuse küsimused 1.
Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 952/2013 (1), millega kehtestatakse liidu tolliseadustik, artikli 42 lõiget 2, milles on ammendavalt sätestatud haldussanktsioonide liigid, mida võib määrata tollialaste õigusnormide rikkumise eest, tuleb koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 17 lõikega 1 tõlgendada nii, et selline riigisisene säte nagu tolliseaduse (Zakon za mitnitsite) artikli 233 lõige 6, mis näeb täiendava haldussanktsioonina ette rikkumise eseme konfiskeerimise (omandi võõrandamise riigi kasuks), on lubamatu?
Kas rikkumise eseme konfiskeerimine on lubatud juhul, kui konfiskeeritud vara kuulub muule isikule kui rikkumise toimepanija? 2.
Kas määruse (EL) nr 952/2013 artikli 42 lõiget 1 koostoimes harta artikli 49 lõikega 3 tuleb tõlgendada nii, et selline riigisisene säte nagu tolliseaduse (Zakon za mitnitsite) artikli 233 lõige 6, mis näeb lisaks sanktsioonile „trahv“ täiendava sanktsioonina ette rikkumise eseme konfiskeerimise (omandi võõrandamise riigi kasuks), on omandiõiguse sanktsioneeriva ebaproportsionaalne riivena, mis ei ole proportsionaalne taotletud õiguspärase eesmärgiga, lubamatu järgmistel juhtudel: üldiselt juhtudel, kui rikkumise esemeks olnud konfiskeeritud vara kuulub rikkumise toimepanijale, samuti juhtudel, kui see kuulub kolmandale isikule, kes ei ole rikkumise toimepanija, ning eelkõige juhtudel, kui isik ei ole tegu toime pannud tahtlikult, vaid hooletusest? 3.
Kas raamotsuse 2005/[212] (2) artikli 2 lõiget 1 koostoimes harta artikli 17 lõikega 1 ning arvestades Euroopa Kohtu 14. [jaanuari] 2021. aasta otsust kohtuasjas С-393/19 (3) tuleb argumentum a fortiori tõlgendada nii, et viidatud sätted on kohaldatavad ka juhtudel, mil tegu ei ole kuritegu, vaid haldusrikkumine, kusjuures nendevaheline erinevus tuleneb vaid kriteeriumist „suures koguses“ vastavalt kohtupraktikas eeldatud salakaubaveo eseme väärtusele[?] Kas sellisel juhul tuleb nõukogu 24. veebruari 2005. aasta raamotsuse 2005/212/JSK, mis käsitleb kuritegevusega seotud tulu, kuriteovahendite ja omandi konfiskeerimist, artikli 1 neljandat taanet ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. aprilli 2014. aasta direktiivi 2014/42/EL (4) kuriteovahendite ja kriminaaltulu arestimise ja konfiskeerimise kohta Euroopa Liidus artikli 2 punkti 4 tõlgendada nii, et mõiste „konfiskeerimine“ tähendab karistust või meedet, mille peab määrama kohus ja mida ei või määrata haldusasutus, ja kas seda arvestades on selline riigisisene säte nagu tolliseaduse (Zakon za mitnitsite) artikli 233 lõige 6 koostoimes artikliga 231 lubamatu[?]
(1) (2) (3) (4)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määrus (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik (ELT 2013, L 269, lk 1).
Nõukogu 24. veebruari 2005. aasta raamotsus 2005/212/JSK, mis käsitleb kuritegevusega seotud tulu, kuriteovahendite ja omandi konfiskeerimist (ELT 2005, L 68, lk 49).
ECLI:EU:C:2021:8 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. aprilli 2014. aasta direktiiv 2014/42/EL kuriteovahendite ja kriminaaltulu arestimise ja konfiskeerimise kohta Euroopa Liidus (ELT 2014, L 127, lk 39).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Landgericht Erfurt (Saksamaa) 23. novembril 2022 – HK versus Debeka Lebensversicherungsverein a. G. (Kohtuasi C-718/22) (2023/C 45/20) Kohtumenetluse keel: saksa Eelotsusetaotluse esitanud kohus Landgericht Erfurt
Põhikohtuasja pooled Hageja: HK Kostja: Debeka Lebensversicherungsverein a.
G.