DA
C 45/2
Den Europæiske Unions Tidende
6.2.2023
V (Øvrige meddelelser)
RETSLIGE PROCEDURER
DOMSTOLEN Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 15. december 2022 — Società Eredi Raimondo Bufarini S.r.l. — Servizi Ambientali mod Ministero dell'Interno, Ministero della Transizione Ecologica, Comitato tecnico regionale delle Marche og Coordinamento per l’uniforme applicazione sul territorio nazionale di cui all’art.
11 del D.Lgs.
105/2015 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien) (Sag C-144/22) (1) (Præjudiciel forelæggelse – artikel 53 og 99 i Domstolens procesreglement – artikel 267 TEUF – omfang af pligten for den nationale ret, som træffer afgørelse i sidste instans, til at forelægge et præjudicielt spørgsmål – undtagelser til denne pligt – kriterier – situationer, hvor den korrekte fortolkning af EU-retten fremgår med en sådan klarhed, at der ikke er plads til nogen rimelig tvivl – betingelse om, at den nationale ret, der træffer afgørelse i sidste instans, skal være overbevist om, at hverken de øvrige medlemsstaters retter, der træffer afgørelse i sidste instans, eller Domstolen vil være i tvivl om afgørelsen) (2023/C 45/02) Processprog: italiensk Den forelæggende ret Consiglio di Stato
Parter i hovedsagen Sagsøger: Società Eredi Raimondo Bufarini S.r.l. — Servizi Ambientali Sagsøgte: Ministero dell'Interno, Ministero della Transizione Ecologica, Comitato tecnico regionale delle Marche og Coordinamento per l’uniforme applicazione sul territorio nazionale di cui all’art.
11 del D.Lgs.
105/2015
Konklusion Artikel 267 TEUF skal fortolkes således, at en national retsinstans, hvis afgørelser i henhold til national ret ikke kan appelleres, kan undlade at forelægge Domstolen et spørgsmål om fortolkningen af EU-retten, og selvstændigt træffe afgørelsen, når den korrekte fortolkning af EU-retten fremgår med en sådan klarhed, at der ikke er plads til nogen rimelig tvivl.
Denne mulighed skal imidlertid vurderes i forhold dels til EU-rettens særegenheder, dels de særlige vanskeligheder, fortolkningen heraf frembyder, samt risikoen for afvigende retspraksis inden for Den Europæiske Union.
Denne nationale retsinstans er ikke forpligtet til på udførlig måde at påvise, at de øvrige medlemsstaters retter, der træffer afgørelse i sidste instans, og Domstolen vil anlægge den samme fortolkning, men skal, efter at have foretaget en vurdering der tager hensyn til disse elementer, være overbevist om, at hverken disse øvrige nationale retter eller Domstolen vil være i tvivl om afgørelsen.
(1)
Dato for indlevering: 28.2.2022.