6.2.2023
CS
Úřední věstník Evropské unie
C 45/19
— mimoto uložil ESMA nahradit žalobkyním škodu spojenou se ztrátou smlouvy ve výši 3 500 000 eur za první dva roky plnění smlouvy.
Pro případ prodloužení uvedené smlouvy, s nímž se výslovně počítá, se žalobkyně domáhají další částky odpovídající celkové době trvání smlouvy na základě roční částky 1 750 000 eur, po odečtení všech částek odpovídajících případné hrubé marži zvláštních smluv, které by byly plněny zájemci v postavení druhé smluvní strany v kaskádě, přičemž všechny výše uvedené částky zahrnují úroky, — podpůrně, pro případ, že by Tribunál rozhodl, že žalobkyně nemají nárok na náhradu celé škody vzniklé z důvodu napadených protiprávních rozhodnutí ESMA, žalobkyně požadují náhradu škody ve výši 400 000 eur spolu s úroky za ztrátu příležitosti, — uložil ESMA náhradu nákladů řízení a dalších nákladů vynaložených žalobkyněmi v rámci projednávané žaloby, i když tato bude zamítnuta.
Žalobní důvody a hlavní argumenty Na podporu své žaloby předkládají žalobkyně dva důvody. 1.
První žalobní důvod vychází z porušení finančního nařízení (1) a zadávací dokumentace: cena navržená první smluvní stranou v kaskádě je neobvykle nízká, jelikož specifické profily jsou ohodnoceny pod minimální zákonnou mzdou v Německu a Řecku.
Z týchž důvodů se žalobkyně dovolávají porušení zadávací dokumentace, jakož i zásad transparentnosti a řádné správy. 2.
Druhý žalobní důvod vychází z porušení povinnosti uvést odůvodnění, práva na účinný opravný prostředek a podstatných formálních náležitostí. — první část druhého žalobního důvodu: porušení povinnosti uvést odůvodnění, nedostatečné odůvodnění, — druhá část druhého žalobního důvodu: porušení zásady týkající se práva na účinný opravný prostředek a porušení podstatných formálních náležitostí.
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014 a (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (Úř. věst.
2018, L 193, s. 1).
Žaloba podaná dne 7. prosince 2022 – Sboarina v.
Parlament (Věc T-761/22) (2023/C 45/28) Jednací jazyk: italština Účastníci řízení Žalobce: Gabriele Sboarina (Verona, Itálie) (zástupce: M. Paniz, advokát) Žalovaný: Evropský parlament
Návrhová žádání Žalobce navrhuje, aby Tribunál: — zrušil opatření „Změna stanovení důchodových nároků po skončení mandátu bývalého italského poslance Evropského parlamentu“ oznámené dopisem ze dne 21. září 2022, doručeným dne 28. října 2022, který zaslalo Generální ředitelství pro finance Evropského parlamentu, jehož předmětem je: „Nové určení důchodových nároků po skončení mandátu v návaznosti na usnesení úřadu předsednictva Poslanecké sněmovny č. 150 ze dne 3. března 2022“, oznámené žalobci, a v každém případě zrušil nové určení a přepočet doživotního příspěvku, který Evropský parlament vyplácí žalobci, jakož i všechny předcházející nebo následné akty,