CS
C 45/12
Úřední věstník Evropské unie
6.2.2023
Předběžné otázky 1.
Musí být čl. 42 odst.
2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 (1) ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie, jenž taxativně stanoví formy správních sankcí, které mohou být uloženy za porušení celních předpisů, vykládán ve spojení s čl. 17 odst.
1 Listiny základních práv Evropské unie v tom smyslu, že je nepřípustné takové vnitrostátní ustanovení, jako je čl. 233 odst.
6 zakona za mitnicite (celní zákon), který jako dodatečnou správní sankci stanoví konfiskaci (zbavení majetku ve prospěch státu) předmětu správního deliktu?
Je přípustná konfiskace předmětu správního deliktu v případech, kdy konfiskovaný majetek patří jiné osobě než pachateli správního deliktu? 2.
Musí být čl. 42 odst.
1 nařízení (EU) č. 952/2013 ve spojení s čl. 49 odst.
3 Listiny vykládán v tom smyslu, že takové vnitrostátní ustanovení, jako je ustanovení čl. 233 odst.
6 zakona za mitnicite, které kromě sankce ve formě „pokuty“ stanoví jako další správní sankci konfiskaci (zbavení majetku ve prospěch státu) předmětu správního deliktu, je v následujících případech nepřípustné jako neúměrný sankční zásah do vlastnického práva, který je nepřiměřený sledovanému legitimnímu cíli: obecně v případech, kdy zkonfiskovaný majetek, který byl předmětem správního deliktu, patří pachateli správního deliktu, a v případech, ve kterých patří třetí osobě, která není pachatelem správního deliktu, a zejména v případech, kdy pachatel nespáchal správní delikt úmyslně, ale z nedbalosti? 3.
Musí být ustanovení čl. 2 odst.
1 rámcového rozhodnutí 2005/[212] (2) ve spojení s čl. 17 odst.
1 Listiny a s ohledem na rozsudek Soudního dvora Evropské unie ze dne 14. února 2021 ve věci С-393/19 (3) vykládány na základě argumentum a fortiori v tom smyslu, že se použijí rovněž na případy, v nichž skutek není trestným činem, ale správním deliktem, přičemž rozdíl mezi oběma spočívá pouze v kritériu „ve velkém rozsahu“ podle hodnoty předmětu pašování určené judikaturou[?] Musí být v tomto případě čl. 1 čtvrtá odrážka rámcového rozhodnutí Rady 2005/212/SVV ze dne 24. února 2005 o konfiskaci výnosů a majetku z trestné činnosti a nástrojů trestné činnosti a čl.
2 bod 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/42/EU (4) ze dne 3. dubna 2014 o zajišťování a konfiskaci nástrojů a výnosů z trestné činnosti v Evropské unii vykládány v tom smyslu, že pojem „konfiskace“ označuje speciálně trest nebo opatření, které musí být uloženo soudem a nikoli správním orgánem, a je v tomto smyslu nepřípustné takové vnitrostátní ustanovení, jako je čl. 233 odst.
6 ve spojení s článkem 231 zákona za mitnicite [?]
(1) (2) (3) (4)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie (Úř. věst.
2013, L 269, s. 1).
Rámcové rozhodnutí Rady 2005/212/SVV ze dne 24. února 2005 o konfiskaci výnosů a majetku z trestné činnosti a nástrojů trestné činnosti (Úř. věst.
2005, L 68, s. 49).
ECLI:EU:C:2021:8.
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/42/EU ze dne 3. dubna 2014 o zajišťování a konfiskaci nástrojů a výnosů z trestné činnosti v Evropské unii (Úř. věst.
2014, L 127, s. 39).
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Erfurt (Německo) dne 23. listopadu 2022 – HK v.
Debeka Lebensversicherungsverein a. G. (Věc C-718/22) (2023/C 45/20) Jednací jazyk: němčina Předkládající soud Landgericht Erfurt
Účastníci původního řízení Žalobce: HK Žalovaná: Debeka Lebensversicherungsverein a.
G.