BG
C 45/2
Официален вестник на Европейския съюз
6.2.2023 г.
V (Становища)
СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ
СЪД Определение на Съда (шести състав) от 15 декември 2022 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Società Eredi Raimondo Bufarini S.r.l. — Servizi Ambientali/Ministero dell'Interno, Ministero della Transizione Ecologica, Comitato tecnico regionale delle Marche, Coordinamento per l’uniforme applicazione sul territorio nazionale di cui all’art.
11 del D.Lgs.
105/2015 (Дело C-144/22) (1) (Преюдициално запитване — Членове 53 и 99 от Процедурния правилник на Съда — Член 267 ДФЕС — Обхват на задължението на националните юрисдикции от последна инстанция за отправяне на преюдициално запитване — Изключения от това задължение — Критерии — Положения, в които правилното тълкуване на правото на Съюза е толкова очевидно, че не оставя място за каквото и да е основателно съмнение — Условие националната юрисдикция, действаща като последна инстанция, да се убеди, че отговорът е също толкова очевиден за другите юрисдикции от последна инстанция на държавите членки и за Съда) (2023/C 45/02) Език на производството: италиански Запитваща юрисдикция Consiglio di Stato
Страни в главното производство Жалбоподател: Società Eredi Raimondo Bufarini S.r.l. — Servizi Ambientali Ответници: Ministero dell'Interno, Ministero della Transizione Ecologica, Comitato tecnico regionale delle Marche, Coordinamento per l’uniforme applicazione sul territorio nazionale di cui all’art.
11 del D.Lgs.
105/2015
Диспозитив Член 267 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че национална юрисдикция, чиито решения не подлежат на съдебно обжалване съгласно националното право, може да не отправи запитване до Съда за тълкуване на правото на Съюза и да поеме отговорността за неговото решаване, когато правилното тълкуване на правото на Съюза е толкова очевидно, че не оставя място за каквото и да е основателно съмнение.
Наличието на такава хипотеза следва да се преценява с оглед на специфичните характеристики на правото на Съюза, особените трудности при неговото тълкуване и риска от разминавания в съдебната практика в рамките на Европейския съюз.
Тази национална юрисдикция не е длъжна да доказва подробно, че другите юрисдикции от последна инстанция на държавите членки и Съдът биха направили същото тълкуване, а трябва — вследствие на преценка, която отчита тези елементи — да си е изградила убеждението, че отговорът е също толкова очевиден и за тези други национални юрисдикции и за Съда.
(1)
Дата на постъпване в Съда: 28.2.2022 г.