C 32/86
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2023.1.27.
2022. június 23., csütörtök
24. hangsúlyozza, hogy a megújított EU–Afrika kapcsolatoknak erős partnerségre kell épülniük, és középpontjukban a két kontinens legjobb közös érdekeinek kell állniuk; arra a következtetésre jut, hogy az AU és az EU teljes együttműködésen alapuló, egyenrangú felek közötti partnersége megfelelő válasz a globális versenytársak számára; megy­ győződése, hogy ha az EU geopolitikai versenyét kizárólag a többi világhatalomtól való elhatárolódás vezérli, a hagyományos befolyási politika folytatása akadályozza a kölcsönösen előnyös együttműködést; rámutat arra, hogy az érdekek tisztességes versenye nem idegen a piacgazdaságoktól, és hogy az afrikai partnereknek továbbra is jogukban áll, hogy hasznot húzzanak a számukra kedvező keresleti helyzetből; 25. meggyőződése, hogy az olyan uniós érdekeket, mint a nyersanyagokhoz való hozzáférés, a gazdasági kapcsolatok alakítása az uniós gazdaság előmozdítása érdekében, valamint a migráció kezelése, azaz a migráció kiváltó okainak kezelése, a legjobban egy új, egyenlő felek közötti partnerségen keresztül lehet érvényesíteni; meg van győződve arról, hogy egy új, egyenlő felek közötti partnerség révén az EU hatékonyan erősítheti stratégiai autonómiáját; 26. hangsúlyozza, hogy az EU-nak előnyben kell részesítenie a migráció, a kényszerű kitelepítés és a mobilitás valamennyi aspektusával kapcsolatos konstruktív elkötelezettséget, és törekednie kell arra, hogy a migráció biztonságos és jól szabályozott módon történjen; alapvető fontosságúnak tartja egy olyan hosszú távú közös stratégia kialakítását, amely összekapcsolja a kereskedelmi, fejlesztési és migrációs politikákat, ahogyan azt az Európai Tanács több következtetése – különösen a 2021. december 16-án elfogadott következtetések – megállapította, mivel egy ilyen stratégia kulcsfontosságú szerepet játszhat az embercsempészet és az afrikai országokból az EU-ba irányuló illegális migrációs útvonalak elleni küzdelemben; 27. hangsúlyozza, hogy az interkontinentális kereskedelem minőségének javítása megköveteli a mobilitás és a migráció szabályozását az afrikai kontinensen; kitart amellett, hogy – bár a kereskedelempolitika bizonyos körülmények között a munkahelyteremtés révén minimalizálhatja a kényszerű migrációt – sem az EU kereskedelempolitikáját, sem fejlesztési támogatását nem szabad arra felhasználni, hogy a nem uniós országok migrációval kapcsolatos együttműködését biztosítsa, ami alááshatja az EU elveit és értékeit, valamint a szegénység csökkentésére vonatkozó elsődleges célkitűzést; e tekintetben emlékeztet arra, hogy a kényszerű migrációt csak a jogi útvonalak megteremtésével, a nemzetközi védelem megerősítésével és a kényszerű kitelepítéshez vezető szélesebb körű fejlesztési, politikai, éghajlati és humanitárius válságok kezelésével lehet megoldani; 28. megállapítja, hogy a Covid19 hatással van az ellátási láncokra; hangsúlyozza annak fontosságát, hogy a posztpandémiás világban – az EU-ban és az AU-ban egyaránt – rugalmasabb ellátási láncokat kell kiépíteni a stratégiai autonómia megerősítése, a függőségek azonosítása, a sebezhetőség és az ellátási zavarok jobb kezelése, a termelés diverzifikálása, valamint a társadalmi, környezetvédelmi és egészségügyi célkitűzéseket üzleti modelljükbe integráló, újító vállalkozásokba való nagyobb mértékű befektetés révén; emlékeztet a Parlament elkötelezettségére az európai zöld megállapodás és az annak célkitűzései elérésére irányuló kereskedelmi kezdeményezések mellett, beleértve többek között az importáruk karbonintenzitását ellensúlyozó mechanizmust, a kötelező átvilágításról szóló jogalkotási javaslatot és az erdőirtásmentes termékekről szóló javaslatot; ragaszkodik ahhoz, hogy az Európai Bizottság gondosan kövesse nyomon e kezdeményezéseknek az EU–Afrika kereskedelemre gyakorolt hatását, és terjesszen elő kísérő intézkedéseket az esetleges rövid távú zavarok enyhítésére; meg van győződve arról, hogy hosszú távon ezek a jogalkotási kezdeményezések rugalmasabb és fenntarthatóbb globális értékláncokat fognak eredményezni, amelyek a polgárok és a vállalkozások javát szolgálják az EU-ban és Afrikában egyaránt; 29. sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy az Orosz Föderáció ki nem provokált és indokolatlan ukrajnai inváziója jelentős hatást gyakorolt az energia, az üzemanyagok, a nyersanyagok és a mezőgazdasági termékek árának emelkedésére, ami a termelési költségek komoly növekedésén keresztül veszélyezteti a termelés folyamatosságát, és az ellátási láncok zavaraihoz vezethet; megerősített nemzetközi szintű fellépésre szólít fel annak biztosítása érdekében, hogy a politikai döntéshozatal középpontjában az élelmezésbiztonság álljon, hogy elkerülhető legyen a szűkösség és biztosítható legyen a táplálkozásbiztonság a legkiszolgáltatottabb országokban, különösen az afrikai kontinensen, és hogy az élelmezésbiz­ tonságot kereskedelmi eszközökkel kezeljék, valamint megelőzzék az élelmiszerek és nyersanyagok nemzetközi kereskedelmének akadályozását; 30. úgy véli, hogy az EU pénzügyi és technikai támogatás, szakpolitikai párbeszéd, tudáscsere, új technológiák, valamint az afrikai innováció előmozdítása révén jelentősen hozzájárulhat Afrika élelmiszer-, vetőmag-, műtrágya- és növényvédő szer-behozataltól való jelenlegi függőségének csökkentéséhez; 31. nagyszabású európai-afrikai beruházási offenzívára szólít fel, amely ösztönzőket biztosít a magánberuházások jelentős növelésére az afrikai államokban, és lehetővé teszi az infrastruktúrába és az éghajlatváltozás elleni küzdelembe történő átfogó állami beruházásokat; ezzel összefüggésben üdvözli a hatodik AU–EU csúcstalálkozón tett kötelezettség­ vállalást, amely szerint 150 milliárd EUR-t mozgósítanak a Global Gateway keretében; felszólít arra, hogy ezt a beruházási kezdeményezést a tagállamokkal együtt jelentősen bővítsék;