SV
23.1.2023
Europeiska unionens officiella tidning
C 24/5
Parter i målet vid den nationella domstolen Klagande: X Motpart: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
Domslut 1) Artikel 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115/EG av den 16 december 2008 om gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna, jämförd med artiklarna 1 och 4 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna samt artikel 19.2 i stadgan ska tolkas så, att den utgör hinder för att ett beslut om återvändande eller en avlägsnandeåtgärd antas respektive vidtas mot en tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i en medlemsstat och som lider av en allvarlig sjukdom om det finns grundad anledning att förmoda att vederbörande, vid ett återvändande, i det tredjeland som han eller hon avlägsnas till skulle löpa en verklig risk att utsättas för en avsevärd, irreversibel och snabb smärtökning, på grund av att den enda effektiva smärtbehandling som existerar är förbjuden i det landet.
En medlemsstat får inte föreskriva en strikt tidsfrist för när en sådan smärtökning ska kunna ha uppträtt för att kunna utgöra hinder för ett beslut om återvändande eller en avlägsnandeåtgärd.
2) Artiklarna 5 och 9.1 a i direktiv 2008/115, jämförda med artiklarna 1 och 4 i stadgan om de grundläggande rättigheterna och artikel 19.2 i stadgan, ska tolkas så, att de utgör hinder för att den behöriga nationella myndigheten beaktar följderna av avlägsnandeåtgärden i strikt mening för en tredjelandsmedborgares hälsotillstånd endast vid bedömningen av huruvida tredjelandsmedborgaren är i stånd att resa.
3) Direktiv 2008/115, jämfört med artiklarna 7, 1 och 4 i stadgan om de grundläggande rättigheterna ska tolkas på följande sätt: — Direktivet innebär inte att en medlemsstat för en tredjelandsmedborgare som inte kan bli föremål för ett beslut om återvändande eller en avlägsnandeåtgärd och som vistas olagligt på dess territorium, är skyldig att bevilja ett uppehållstillstånd på grund av att det finns grundad anledning att förmoda att han eller hon i destinationslandet löper en verklig risk för att drabbas av en snabb, avsevärd och irreversibel ökning av den smärta som orsakas av den allvarliga sjukdom som vederbörande lider av. — Tredjelandsmedborgarens hälsotillstånd och den vård denne erhåller i medlemsstaten på grund av denna sjukdom ska, tillsammans med alla andra relevanta omständigheter, beaktas av den behöriga nationella myndigheten när den prövar huruvida tredjelandsmedborgarens rätt till respekt för privatlivet utgör hinder för att vederbörande blir föremål för ett beslut om återvändande eller en avlägsnandeåtgärd. — Antagandet av ett sådant beslut eller vidtagandet av en sådan åtgärd strider inte mot denna rätt enbart av det skälet att den berörda personen, vid ett återvändande till destinationslandet, löper risk att få sitt hälsotillstånd försämrat, när denna risk inte når upp till den lägsta allvarlighetsgrad som krävs enligt artikel 4 i stadgan.
(1)
EUT C 163, 3.5.2021.