C 23/2
SL
Uradni list Evropske unije
23.1.2023
(5)
Države članice so na podlagi prejšnjih pobud, kot sta „Talinska deklaracija o e-upravi“ in „Berlinska deklaracija o digitalni družbi in na vrednotah temelječi digitalni upravi“, z „Lizbonsko deklaracijo o digitalni demokraciji z namenom“ pozvale k modelu digitalne preobrazbe, ki krepi človeško razsežnost digitalnega ekosistema, v jedru katerega je digitalni enotni trg.
Prav tako so pozvale k modelu digitalne preobrazbe, ki zagotavlja, da je tehnologija v pomoč pri sprejemanju podnebnih ukrepov in varstvu okolja.
(6)
Vizija EU za digitalno preobrazbo postavlja človeka v središče, opolnomoča posameznike in spodbuja inovativna podjetja.
V Sklepu o „programu politike Digitalno desetletje do leta 2030“ so določeni konkretni digitalni cilji na podlagi štirih glavnih točk (digitalna znanja in spretnosti, digitalna infrastruktura, digitalizacija podjetij in digitalizacija javnih storitev).
Pot EU k digitalni preobrazbi naših družb in gospodarstva zajema zlasti odprto digitalno suverenost, spoštovanje temeljnih pravic, pravne države in demokracije, vključevanje, dostopnost, enakopravnost, trajnostnost, odpornost, varnost, izboljšanje kakovosti življenja, razpoložljivost storitev ter spoštovanje pravic in želja vseh.
Prispevati bi morala k dinamičnima, z viri gospodarnima in pravičnima gospodarstvu in družbi v EU.
(7)
Ta deklaracija izraža skupne politične namere in zaveze ter opozarja na najpomembnejše pravice v okviru digitalne preobrazbe.
Deklaracija bi morala poleg tega usmerjati oblikovalce politik pri razmisleku o viziji digitalne preobrazbe: človek mora biti v središču digitalne preobrazbe; podpirati je treba solidarnost in vključevanje s povezljivostjo, digitalnim izobraževanjem, usposabljanjem ter znanji in spretnostmi, poštenimi in pravičnimi delovnimi pogoji ter dostopom do digitalnih javnih storitev na spletu; poudariti je treba pomen svobode izbire pri stikih z algoritmi in sistemi umetne inteligence ter v pravičnem digitalnem okolju; spodbujati je treba sodelovanje v digitalnem javnem prostoru; povečati je treba varnost, zaščito in opolnomočenje v digitalnem okolju, zlasti za otroke in mlade, obenem pa zagotoviti zasebnost in individualni nadzor nad podatki; spodbujati je treba trajnostnost.
Različna poglavja te deklaracije bi morala tvoriti celovit referenčni okvir in jih ne bi smeli brati ločeno.
(8)
Ta deklaracija bi morala služiti tudi kot referenčna točka za podjetja in druge ustrezne akterje pri razvoju in uvajanju novih tehnologij.
V zvezi s tem je pomembno spodbujati raziskave in inovacije.
Posebno pozornost bi bilo treba nameniti tudi MSP in zagonskim podjetjem.
(9)
Demokratično delovanje digitalne družbe in gospodarstva bi bilo treba dodatno okrepiti ob polnem spoštovanju pravne države, učinkovitih pravnih sredstev in kazenskega pregona.
Ta deklaracija ne vpliva na zakonite omejitve uveljavljanja pravic, da bi bilo usklajeno z uveljavljanjem drugih pravic, ali na nujne in sorazmerne omejitve v javnem interesu.
(10) Ta deklaracija temelji predvsem na primarnem pravu EU, zlasti Pogodbi o Evropski uniji, Pogodbi o delovanju Evropske unije, Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, ter na sekundarnem pravu in sodni praksi Sodišča Evropske unije.
Temelji tudi na evropskem stebru socialnih pravic in ga dopolnjuje.
Je deklarativne narave in kot taka ne vpliva na vsebino pravnih pravil ali njihovo uporabo.
(11) EU bi morala promovirati deklaracijo v svojih odnosih z drugimi mednarodnimi organizacijami in tretjimi državami, tudi tako, da bi te pravice in načela vključila v svoje trgovinske odnose, s ciljem, da bi ta načela usmerjala mednarodne partnerje po vsem svetu k digitalni preobrazbi, ki v središče postavlja človeka in univerzalne človekove pravice.
Deklaracija bi morala služiti zlasti kot referenca za dejavnosti v okviru mednarodnih organizacij, kot sta uresničevanje agende za trajnostni razvoj do leta 2030 in pristop z več deležniki k upravljanju interneta.