C 23/2
DA
Den Europæiske Unions Tidende
23.1.2023
(5)
Med udgangspunkt i tidligere initiativer som »Tallinnerklæringen om e-forvaltning« og »Berlinerklæringen om det digitale samfund og en værdibaseret digital forvaltning« har medlemsstaterne gennem »Lissabonerklæringen – digitalt demokrati med et formål« opfordret til en model for digitalisering, der styrker den menneskelige dimension af det digitale økosystem og er centreret omkring det digitale indre marked.
Medlemsstaterne har også opfordret til en model for digitalisering, der sikrer, at teknologi bistår i forbindelse med imødekommelse af behovet for at yde en klimaindsats og beskytte miljøet.
(6)
EU’s vision for digitalisering sætter mennesket i centrum, styrker individet og fremmer innovative virksomheder.
Afgørelsen om politikprogrammet for 2030 »Vejen mod det digitale årti« fastsætter de konkrete digitale mål baseret på fire hovedpunkter (digitale færdigheder, digitale infrastrukturer, digitalisering af virksomheder og digitalisering af offentlige tjenester).
EU’s kurs for digitaliseringen af vores samfund og økonomi omfatter navnlig digital suverænitet på en åben måde, respekt for grundlæggende rettigheder, retsstatsprincippet og demokrati, inklusion, tilgængelighed, lighed, bæredygtighed, modstandsdygtighed, sikkerhed, bedre livskvalitet, tilgængelighed af tjenester og respekt for alles rettigheder og forhåbninger.
Den bør bidrage til en dynamisk, ressourceeffektiv og retfærdig økonomi og et dynamisk, ressourceeffektivt og retfærdigt samfund i EU.
(7)
Denne erklæring forklarer udførligt de fælles politiske hensigter og tilsagn og minder om de mest relevante rettigheder i forbindelse med digitaliseringen.
Erklæringen bør også tjene som rettesnor for de politiske beslutningstagere, når de overvejer deres vision for digitaliseringen: at sætte mennesker i centrum for digitaliseringen, at støtte solidaritet og inklusion gennem konnektivitet, digital uddannelse og digitale færdigheder, retfærdige og rimelige arbejdsforhold samt adgang til digitale offentlige tjenester online, at gentage betydningen af valgfrihed i interaktioner med algoritmer og systemer med kunstig intelligens og i et retfærdigt digitalt miljø, at fremme deltagelse i det digitale offentlige rum, at øge navnlig børns og unges sikkerhed, tryghed og indflydelse i det digitale miljø, samtidig med at privatlivets fred og den enkeltes kontrol over data sikres, samt at fremme bæredygtighed.
De forskellige kapitler i denne erklæring bør udgøre en helhedsmæssig referenceramme og ikke læses isoleret.
(8)
Denne erklæring bør også tjene som referencepunkt for virksomheder og andre relevante aktører, når nye teknologier udvikles og tages i brug.
I denne forbindelse er det vigtigt at fremme forskning og innovation.
Der bør også lægges særlig vægt på SMV’er og nystartede virksomheder.
(9)
Det digitale samfunds og den digitale økonomis demokratiske funktionsmåde bør styrkes yderligere under fuld overholdelse af retsstatsprincippet, effektive retsmidler og retshåndhævelse.
Denne erklæring berører ikke lovlige begrænsninger af udøvelsen af rettigheder med henblik på at forene dem med udøvelsen af andre rettigheder eller nødvendige og forholdsmæssige begrænsninger i offentlighedens interesse.
(10) Denne erklæring bygger navnlig på primær EU-ret, især traktaten om Den Europæiske Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, samt på afledt ret og Den Europæiske Unions Domstols retspraksis.
Den bygger også på og supplerer den europæiske søjle for sociale rettigheder.
Den er af deklaratorisk karakter og berører som sådan ikke indholdet af retsregler eller deres anvendelse.
(11) EU bør fremme erklæringen i sine forbindelser med andre internationale organisationer og tredjelande, herunder ved at afspejle disse rettigheder og principper i sine handelsforbindelser, med den ambition, at principperne leder internationale partnere i retning af en digitalisering, der sætter mennesker og deres universelle menneskerettigheder i centrum i hele verden.
Erklæringen bør navnlig tjene som reference for aktiviteter inden for rammerne af internationale organisationer såsom gennemførelsen af 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling samt flerpartstilgangen til internetforvaltning.