20.1.2023 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
C 20/9
ГЛАВА III: ПО-ДОБРА РЕАКЦИЯ Действия на равнището на държавите членки 25) Държавите членки се приканват: a) да продължат да координират реакцията си, когато е уместно, и да поддържат прегледа на междусекторната реакция при остри прекъсвания на основни услуги, предоставяни от критична инфраструктура.
Това би могло да се направи в рамките на: бъдещ подробен план за координиран отговор на смущения в критичната инфраструктура със значително трансгранично значение; на съществуващите интегрирани договорености на ЕС за реакция на политическо равнище при кризи (IPCR) за координирането на политическия отговор, що се отнася за критична инфраструктура с трансгранично значение; на подробния план за мащабни инциденти и кризи в областта на киберсигурността съгласно Препоръка (ЕС) 2017/1584 на Комисията (11); на EU-CyCLONe; на рамката за координиран отговор на ЕС на хибридни кампании и инструментариума на ЕС срещу хибридни заплахи в случай на хибридни заплахи и кампании; и на системата за бързо предупреждение в случай на дезинформация; б) да засилят обмена на информация на оперативно равнище с ERCC в рамките на МГЗС с цел подобряване на ранното предупреждение и да координират своята реакция в рамките на МГЗС в случай на смущения на критичната инфраструктура със значително трансгранично значение, като по този начин се гарантира по-бърза реакция с посредничеството на Съюза, когато е необходимо; в) да увеличат готовността си да реагират, когато е уместно, чрез съществуващи или подлежащи на разработване инструменти при такива значителни смущения, посочени в буква а); г) да се ангажират с по-нататъшното развитие на подходящ капацитет за реагиране в рамките на Европейския резерв за гражданска защита (ECPP) и rescEU; д) да насърчават операторите на критична инфраструктура и съответните национални органи да увеличат капацитета си, за да могат бързо да възстановят базисните показатели на основните услуги, предоставяни от тези оператори на критична инфраструктура; е) да насърчават операторите на критична инфраструктура, когато възстановяват своята критичната инфраструктура, да я изграждат така, че да бъде възможно най-устойчива, като вземат предвид пропорционалността на мерките с оглед на оценките на риска и разходите, до пълния набор от значителни рискове, които могат да се отнасят за нея, включително при неблагоприятни климатични сценарии.
26) Държавите членки се приканват, когато е възможно, да ускорят подготвителната работа, както е предвидено в засилената правна рамка относно киберсигурността, като се стремят да укрепят способностите на националните ЕРИКС с оглед на новите задачи на ЕРИКС, както и на увеличения брой субекти от нови сектори, като преразглеждат и актуализират своевременно своите стратегии за киберсигурност и приемат възможно най-скоро национални планове за реакция при киберинциденти и киберкризи.
27) Държавите членки се приканват да обмислят на национално равнище най-подходящите средства, за да се гарантира, че съответните заинтересовани страни са наясно с необходимостта от повишаване на устойчивостта на критичната инфраструктура чрез сътрудничество с надеждни доставчици и партньори.
Важно е да се инвестира в допълнителен капацитет, особено в секторите, в които настоящата инфраструктура е в края на жизнения си цикъл, например подводна комуникационна кабелна инфраструктура, за да може да се осигури непрекъснатост на предоставянето на основни услуги в случай на смущения и да се намалят нежеланите зависимости.
28) Държавите членки се насърчават да обръщат внимание на проактивната стратегическа комуникация на национално равнище в контекста на борбата с хибридните заплахи и кампании, като се има предвид потенциалът, който противниците може да се стремят да ангажират при чуждестранно манипулиране на информацията и вмешателство, като оформят посланията около инциденти, насочени към критичната инфраструктура.
Действия на равнището на Съюза 29) Комисията се приканва да работи в тясно сътрудничество с държавите членки за по-нататъшно развитие на съответните органи, инструменти и капацитет за реагиране с цел повишаване на оперативната готовност за справяне с непосредствените и непреките последици от значителни смущения на съответните основни услуги, предоставяни чрез критична инфраструктура, по-специално експерти и ресурси, налични чрез ECPP и rescEU в рамките на МГЗС, или бъдещи екипи за бързо реагиране при хибридни заплахи.
(11) Препоръка (ЕС) 2017/1584 на Комисията от 13 септември 2017 г. относно координирана реакция на мащабни киберинциденти и кризи (ОВ L 239, 19.9.2017 г., стр. 36).