SV
16.1.2023
Europeiska unionens officiella tidning
C 15/17
Part i brottmålet vid den nationella domstolen Spetsializirana prokuratura
Domslut 1) Artikel 15.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation), i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/136/EG av den 25 november 2009, jämförd med artiklarna 7, 8, 11 och 52.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, ska tolkas så, att den utgör hinder mot — nationell lagstiftning som i förebyggande syfte, för att bekämpa grov brottslighet och avvärja allvarliga hot mot allmän säkerhet, föreskriver att trafik- och lokaliseringsuppgifter ska lagras generellt och odifferentierat, även om denna lagstiftning också föreskriver att den generella och odifferentierade lagringen ska begränsas till en period på sex månader och innehåller vissa garantier vad gäller lagring och tillgång till de aktuella uppgifterna, — nationell lagstiftning som inte på ett klart och tydligt sätt föreskriver att tillgång till de lagrade uppgifterna ska begränsas till vad som är absolut nödvändigt för att uppnå målet med lagringen.
2) Artikel 15.1 i direktiv 2002/58, i dess lydelse enligt direktiv 2009/146, jämförd med artiklarna 7, 8, 11 och 52.1 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, samt artiklarna 13 och 54 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut 2008/977/RIF, ska tolkas så, att de utgör hinder mot nationell lagstiftning som föreskriver att nationella brottsbekämpande myndigheter ska få tillgång till lagenligt lagrade trafik- och lokaliseringsuppgifter, utan några garantier för att de personer vars uppgifter dessa nationella myndigheter fått tillgång till informeras om detta på det sätt som krävs enligt unionsrätten, och utan att de har tillgång till ett rättsmedel för att bestrida olaglig tillgång till dessa uppgifter.
(1)
EUT C 338, 23.8.2021.
Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 17 november 2022 (begäran om förhandsavgörande från Curtea de Apel Piteşti – Rumänien) – SC Avicarvil Farms SRL mot Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale, Agenţia pentru Finanţarea Investiţiilor Rurale, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură – Centrul Judeţean Vâlcea (Mål C-443/21) (1) (Begäran om förhandsavgörande – Gemensam jordbrukspolitik – Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) – Förordning (EG) nr 1698/2005 – Artikel 40 – Nationellt program för landsbygdsutveckling 2007–2013 – Stöd för djurens välbefinnande – Räknefel – De nationella myndigheternas minskning av stöd – Principen om skydd för berättigade förväntningar – Rättssäkerhetsprincipen) (2023/C 15/17) Rättegångsspråk: rumänska Hänskjutande domstol Curtea de Apel Piteşti