RO
16.1.2023
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 15/23
ii. s-a întemeiat pe propria jurisprudență, incorectă și, în orice caz, inaplicabilă în speţă, iii.
a tras o concluzie eronată în drept din faptul că în Acordul de retragere nu există dispoziţii cu privire la opozițiile formulate înainte de sfârșitul perioadei de tranziție împotriva cererilor de înregistrare a mărcilor Uniunii Europene, iv. nu a respectat jurisprudenţa Curții de Justiţie referitoare la diferențele dintre procedura în contrafacere și procedura administrativă sau de înregistrare și, în consecință, a reținut în mod eronat că a) a existat un conflict între cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene contestate și drepturile anterioare asupra mărcii în Regatul Unit în perioada dintre data depunerii cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene contestate și sfârșitul perioadei de tranziție și b) reclamanta în primă instanță avea, după terminarea perioadei de tranziție, un interes legitim în a i se admite opoziția, v. a încălcat voința legiuitorului și principiul teritorialității drepturilor de proprietate intelectuală atunci când a considerat că o eventuală transformare a cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene contestate în mărci naționale al căror domeniu de protecție ar fi identic cu cel al cererii de înregistrare a mărcii Uniunii Europene contestate în cazul în care aceasta ar fi înregistrată nu ar avea incidență a) asupra interesului reclamantului în primă instanță în a i se admite opoziția și b) asupra existenței unui conflict între drepturile Regatului Unit anterioare și cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene, vi.
nu a avut pe deplin în vedere modul de formulare, mai precis gramatical și sintactic, a articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr.
207/2009, contextul în care se înscriu norma 19 alineatul (2) litera (d) și norma 20 alineatul (1) din Regulamentul nr.
2868/95 (3) în ceea ce priveşte temeinicia drepturilor anterioare, contextul în care se înscrie articolul 42 din Regulamentul nr.
207/2009 în ceea ce priveşte dovada referitoare la apărarea invocată privind utilizarea și în special obiectivele articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr.
207/2009 și scopul esențial al procedurii opoziției, care este acela de a proteja interesele titularilor de drepturi anterioare de a conserva funcția esențială a acestor drepturi în cazul unor conflicte cu mărci ale Uniunii Europene ulterioare, în cazul în care acestea din urmă ar fi înregistrate.
(1) (2) (3)
Regulamentul (CE) nr.
207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO 2009, L 78, p. 1).
Acordul privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (2019/C 384 I/01) (JO 2019, C 384I, p. 1).
Regulamentul (CE) nr.
2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr.
40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO 1995, L 303, p. 1, Ediție specială, 17/vol.
1, p. 189).
Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 22 septembrie 2022 – AH (Cauza C-608/22) (2023/C 15/25) Limba de procedură: germana Instanța de trimitere Verwaltungsgerichtshof
Părțile din procedura principală Recurentă: AH