16.1.2023
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 15/23
ii. idet den lagde vægt på sin egen forkerte retspraksis, som under alle omstændigheder ikke finder anvendelse på denne sag, iii.
idet den nåede frem til en forkert retlig konklusion som følge af, at udtrædelsesaftalen ikke indeholder bestemmelser vedrørende indsigelser rejst mod EU-varemærkeansøgninger inden udløbet af overgangsperioden, iv. idet den så bort fra Domstolens praksis vedrørende forskellene mellem tilsidesættelse og administrative procedurer/registreringsprocedurer og som konsekvens heraf med urette fastslog, at a. der bestod en konflikt mellem den omtvistede EU-varemærkeansøgning og de ældre rettigheder i Det Forenede Kongerige i perioden mellem datoen for indgivelsen af EU-varemærkeansøgningen og udløbet af overgangsperioden, og at b. sagsøgeren i første instans, da overgangsperioden udløb, havde en retlig interesse i at få medhold i sin indsigelse.
v. idet den så bort fra lovgivers hensigt og princippet om intellektuelle ejendomsrettigheders geografiske begrænsning, da den fastslog, at muligheden for at lade den omtvistede EU-varemærkeansøgning overgå til nationale varemærker, som i tilfælde af registrering ville have det samme beskyttelsesniveau som EU-varemærkeansøgningen, ikke havde indvirkning på a. sagsøgeren i først instans’ interesse i at få medhold i indsigelsen og b. spørgsmålet om, hvorvidt der forelå en konflikt mellem de ældre rettigheder i Det Forenede Kongerige og den omtvistede EU-varemærkeansøgning. vi.
idet den ikke lagde tilstrækkelig vægt på ordlyden, dvs. grammatikken og syntaksen, i artikel 8, stk.
4, i forordning nr.
207/2009, på den sammenhæng, hvori bestemmelserne i regel 19, stk.
2, litra d), og regel 20, stk.
1, i forordning nr.
2868/95 (3) vedrørende erhvervelsen af de ældre rettigheder indgår, på den sammenhæng, hvori artikel 42 i forordning nr.
207/2009 vedrørende påberåbelsen af bevis for brug indgår, og navnlig på formålene med artikel 8, stk.
4, i forordning nr.
207/2009 samt det væsentlige formål med indsigelsesprocedurer, som er at beskytte interesser hos indehavere af ældre rettigheder ved at bevare disse rettigheders særlige funktion mod konflikter med senere EU-varemærker i tilfælde af, at disse sidstnævnte bliver registreret.
(1) (2) (3)
Rådets forordning (EF) nr.
207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT 2009, L 78, s. 1).
Aftale om Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab (EUT 2019, C 384I, s. 1).
Kommissionens forordning (EF) nr.
2868/95 af 13.12.1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr.
40/94 om EF-varemærker (EFT 1995, L 303, s. 1).
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 22. september 2022 — AH (Sag C-608/22) (2023/C 15/25) Processprog: tysk Den forelæggende ret Verwaltungsgerichtshof
Parter i hovedsagen Revisionsappellant: AH