DA
16.1.2023
Den Europæiske Unions Tidende
C 15/17
Part i hovedsagen Spetsializirana prokuratura
Konklusion 1) Artikel 15, stk.
1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/136/EF af 25. november 2009, sammenholdt med artikel 7, 8 og 11 samt artikel 52, stk.
1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for — en national lovgivning, der, som forebyggende foranstaltning, med henblik på bekæmpelse af grov kriminalitet og forebyggelse af alvorlige trusler mod den offentlige sikkerhed, fastsætter bestemmelser om generel og udifferentieret lagring af trafikdata og lokaliseringsdata, selv om den nævnte lovgivning begrænser denne generelle og udifferentierede lagring til en periode på seks måneder og indeholder et vist antal garantier med hensyn til lagring af og adgang til de omhandlede data, — en national lovgivning, der ikke fastsætter klare og præcise bestemmelser om, at adgangen til de lagrede data er begrænset til, hvad der er strengt nødvendigt for at opnå formålet med denne lagring.
2) Artikel 15, stk.
1, i direktiv 2002/58, som ændret ved direktiv 2009/136, sammenholdt med artikel 7, 8 og 11 samt artikel 52, stk.
1, i chartret om grundlæggende rettigheder, og artikel 13 og 54 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA skal fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for en national lovgivning, der giver de nationale kompetente myndigheder for strafferetlig efterforskning adgang til trafikdata og lokaliseringsdata, som er lovligt lagret, uden at garantere, at de personer, hvis data disse nationale myndigheder har adgang til, har modtaget underretning i det omfang, der er fastsat i EU-retten, og uden at disse personer har adgang til at klage over ulovlig adgang til disse data.
(1)
EUT C 338 af 23.8.2021.
Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 17. november 2022 — SC Avicarvil Farms SRL mod Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale, Agenţia pentru Finanţarea Investiţiilor Rurale, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură og Agenţia de Plăţi şi Intervenţie în Agricultură — Centrul Judeţean Vâlcea (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Piteşti — Rumænien) (Sag C-443/21) (1) (Præjudiciel forelæggelse – den fælles landbrugspolitik – Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) – forordning (EF) nr.
1698/2005 – artikel 40 – nationalt program for udvikling af landdistrikter 2007-2013 – betalinger for dyrevelfærd – beregningsfejl – nationale myndigheders nedsættelse af betalinger – princippet om beskyttelse af den berettigede forventning – retssikkerhedsprincippet) (2023/C 15/17) Processprog: rumænsk Den forelæggende ret Curtea de Apel Piteşti