16.1.2023
CS
Úřední věstník Evropské unie
C 15/27
Účastníci původního řízení Žalobci: C. Z., M. C., S. P. a další Žalované: Ilva SpA v mimořádné správě, Acciaierie d’Italia Holding SpA, Acciaierie d’Italia SpA
Předběžné otázky 1) Mohou být směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU (1) ze dne 24. listopadu 2010 o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění), a zejména body 4, 18, 34, 28 a 29 odůvodnění a čl.
3 bod 2 a články 11, 12 a 23 [této směrnice] a zásady předběžné opatrnosti a ochrany lidského zdraví uvedené v článcích 191 SFEU a 174 Smlouvy o E[S] vykládány v tom smyslu, že členský stát může na základě vnitrostátního práva stanovit, že posouzení zdravotní újmy (PZÚ) představuje akt nesouvisející s řízením o vydání a přezkumu integrovaného environmentálního povolení (IEP) – v projednávané věci [nařízení předsedy Rady ministrů (DPCM)] z roku 2017 – a jeho vypracování nemusí mít automatický účinek ve smyslu včasného a účinného posouzení příslušným orgánem v rámci postupu přezkoumání IEP/DPCM, zejména pokud je výsledkem PZÚ nepřijatelné zdravotní riziko pro významnou skupinu obyvatelstva dotčenou emisemi znečišťujících látek?
Nebo musí být naopak tato směrnice vykládána v tom smyslu, že: i) přípustné riziko pro lidské zdraví lze posoudit pomocí vědecké analýzy epidemiologické povahy; ii) PZÚ musí představovat interní akt v řízení o vydání a přezkumu IEP/DPCM, a to dokonce jeho nezbytnou podmínku, a zejména být předmětem nezbytného, účinného a včasného posouzení příslušným orgánem odpovědným za vydávání a přezkoumávání IEP?
2) Mohou být směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU ze dne 24. listopadu 2010 o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění), a zejména body 4, [15], 18, 21, 34, 28 a 29 odůvodnění a čl.
3 bod 2 a články 11, 14, 15, 18 a 21 vykládány v tom smyslu, že členský stát musí na základě vnitrostátního práva stanovit, že integrované environmentální povolení (v projednávané věci IEP 2012, DPCM z roku 2014, DPCM z roku 2017) musí vždy zohlednit všechny vypouštěné látky, o nichž bylo vědecky prokázáno, že jsou škodlivé, včetně částic PM10 a PM2,5, které v každém případě pocházejí z posuzovaných zařízení?
Nebo může být tato směrnice vykládána v tom smyslu, že integrované environmentální povolení (správní povolení) musí zahrnovat pouze znečišťující látky, které jsou stanoveny předem s ohledem na povahu a druh prováděné průmyslové činnosti?
3) Mohou být směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU ze dne 24. listopadu 2010 o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění), a zejména body 4, 18, 21, 22, 28, 29, 34, 43 odůvodnění a čl.
3 body 2 a 25 a články 11, 14, 16 a 21 vykládány v tom smyslu, že členský stát může na základě vnitrostátního práva v případě průmyslové činnosti, která způsobuje vážné a významné nebezpečí pro integritu životního prostředí a lidské zdraví, posunout lhůtu, kterou má provozovatel pro uvedení průmyslové činnosti do souladu s uděleným povolením, a to provedením opatření a činností na ochranu životního prostředí a zdraví, které jsou v něm stanoveny, přibližně o sedm a půl roku od původně stanovené lhůty a na celkovou dobu jedenáct let?
(1)
Úř. věst.
2010, L 334, s. 17.
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Köln (Německo) dne 4. října 2022 – AB v.
Finanzamt Köln-Süd (Věc C-627/22) (2023/C 15/29) Jednací jazyk: němčina Předkládající soud Finanzgericht Köln