SV
C 7/10
Europeiska unionens officiella tidning
9.1.2023
Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 10 november 2022 (begäran om förhandsavgörande från Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil – Slovenien) – SHARENGO najem in zakup vozil d.o.o. mot Mestna občina Ljubljana (Mål C-486/21) (1) (Begäran om förhandsavgörande – Offentligt system för uthyrning och gemensamt nyttjande av elfordon – Åtskillnad mellan begreppet ”tjänstekoncessioner” och begreppet ”offentligt varukontrakt” – Direktiv 2014/23/EU – Artikel 5 led 1 b – Artikel 20.4 – Begreppet ”blandade kontrakt” – Artikel 8 – Fastställande av värdet av en tjänstekoncession – Kriterier – Artikel 27 – Artikel 38 – Direktiv 2014/24/EU – Artikel 2.1 leden 5 och 8 – Genomförandeförordning (EU) 2015/1986 – Bilaga XXI – Möjlighet enligt nationell rätt att ålägga ett villkor avseende registrering av en yrkesverksamhet – Ej möjligt att ålägga samtliga medlemmar i en tillfällig företagssammanslutning detta villkor – Förordning (EG) nr 2195/2002 – Artikel 1.1 – Skyldighet att i koncessionsdokumenten endast använda sig av den ”gemensamma terminologin vid offentlig upphandling” – Genomförandeförordning (EG) nr 1893/2006 – Artikel 1.2 – Ej möjligt att i koncessionsdokumenten använda sig av nomenklaturen ”Nace rev. 2”) (2023/C 7/12) Rättegångsspråk: slovenska Hänskjutande domstol Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil
Parter i målet vid den nationella domstolen Klagande: SHARENGO najem in zakup vozil d.o.o.
Motpart: Mestna občina Ljubljana
Domslut 1) Artikel 5 led 1 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/23/EU av den 26 februari 2014 om tilldelning av koncessioner, i dess lydelse enligt kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/1827 av den 30 oktober 2019, ska tolkas så, att en transaktion varigenom en upphandlande myndighet har för avsikt att anförtro inrättandet och förvaltningen av ett system för uthyrning och gemensamt nyttjande av elfordon till en ekonomisk aktör vars finansiella tillskott huvudsakligen används för förvärv av dessa fordon, och i vilken denna ekonomiska aktörs intäkter huvudsakligen härrör från de avgifter som betalas av användarna av denna tjänst, utgör en ”tjänstekoncession”, då dessa omständigheter gör det möjligt att fastställa att den risk som utnyttjandet av de tilldelade tjänsterna är förenad med har överförts till nämnda ekonomiska aktör.
2) Artikel 8 i direktiv 2014/23, i dess lydelse enligt delegerad förordning 2019/1827, ska tolkas så, att den upphandlande myndigheten, vid bedömningen av huruvida tröskelvärdet för tillämpning av detta direktiv är uppnått, ska uppskatta ”koncessionshavarens sammanlagda omsättning som genererats under kontraktets varaktighet, exklusive mervärdesskatt” med beaktande av de avgifter som användarna kommer att betala till koncessionshavaren samt de tillskott och kostnader som den upphandlande myndigheten kommer att svara för.
Den upphandlande myndigheten får emellertid även anse att det tröskelvärde som föreskrivs för tillämpningen av direktiv 2014/23, i dess lydelse enligt delegerad förordning 2019/1827, har uppnåtts när de investeringar och kostnader som koncessions­ havaren, ensam eller tillsammans med den upphandlande myndigheten, kommer att svara för under koncessionsavtalets hela giltighetstid uppenbart överskrider detta tröskelvärde för tillämpningen.