C 7/10
ET
Euroopa Liidu Teataja
9.1.2023
Euroopa Kohtu (kaheksas koda) 10. novembri 2022. aasta otsus (Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročili eelotsusetaotlus – Sloveenia) – SHARENGO najem in zakup vozil d.o.o. versus Mestna občina Ljubljana (Kohtuasi C-486/21) (1) (Eelotsusetaotlus – Elektrisõidukite rentimise ja jagatud kasutamise avalik süsteem – Mõistete „teenuste kontsessioonid“ ja „asjade riigihanked“ eristamine – Direktiiv 2014/23/EL – Artikli 5 punkti 1 alapunkt b – Artikli 20 lõige 4 – Mõiste „segalepingud“ – Artikkel 8 – Teenuste kontsessiooni eeldatava maksumuse määramine – Kriteeriumid – Artikkel 27 – Artikkel 38 – Direktiiv 2014/24/EL – Artikli 2 lõike 1 punktid 5 ja 8 – Rakendusmäärus (EL) 2015/1986 – XXI lisa – Võimalus kehtestada konkreetse kutsetegevuse registreerimist puudutav tingimus liikmesriigi õiguse alusel – Võimatus kehtestada see tingimus ettevõtjate ajutise ühenduse kõigi liikmete suhtes – Määrus (EÜ) nr 2195/2002 – Artikli 1 lõige 1 – Kohustus viidata kontsessiooni alusdokumentides üksnes ühtsele riigihangete klassifikaatorile – Rakendusmäärus (EÜ) nr 1893/2006 – Artikli 1 lõige 2 – Võimatus viidata kontsessiooni alusdokumentides klassifikaatorile NACE Rev. 2) (2023/C 7/12) Kohtumenetluse keel: sloveeni Eelotsusetaotluse esitanud kohus Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil
Põhikohtuasja pooled Hageja: SHARENGO najem in zakup vozil d.o.o.
Kostja: Mestna občina Ljubljana
Resolutsioon 1.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/23/EL kontsessioonilepingute sõlmimise kohta, mida on muudetud komisjoni 30. oktoobri 2019. aasta delegeeritud määrusega (EL) 2019/1827, artikli 5 punkti 1 alapunkti b
tuleb tõlgendada nii, et
tehingu puhul, millega avaliku sektori hankija kavatseb usaldada elektrisõidukite rentimise ja jagamise teenuse loomise ja korraldamise ettevõtjale, kelle rahalist panust kasutatakse peamiselt nende sõidukite ostmiseks, ja mille käigus selle ettevõtja tulu saadakse peamiselt selle teenuse kasutajate makstavatest teenustasudest, on tegemist teenuste kontsessiooniga, kui niisugused omadused võimaldavad tuvastada, et kontsessiooniga üle antud teenuste osutamisega seotud risk on läinud üle nimetatud ettevõtjale.
2.
Direktiivi 2014/23, mida on muudetud delegeeritud määrusega 2019/1827, artiklit 8
tuleb tõlgendada nii, et
selle kindlakstegemiseks, kas selle direktiivi kohaldamise piirmäär on saavutatud, peab avaliku sektori hankija hindama „kontsessionääri käibemaksuta väljendatud kogukäivet lepingu kestuse ajal“, võttes arvesse kontsessionäärile teenuse kasutajate makstavaid teenustasusid ning kontsessionääri ja/või avaliku sektori hankija panust ja kantud kulusid.
Siiski võib avaliku sektori hankija asuda ka seisukohale, et direktiivi 2014/23, mida on muudetud delegeeritud määrusega 2019/1827, kohaldamiseks ette nähtud piirmäär on saavutatud, kui investeeringud ja kulud, mida kontsessionäär peab kas üksi või koos avaliku sektori hankijaga kandma kogu kontsessioonilepingu kestuse ajal, ületavad ilmselgelt selle kohaldamise piirmäära.