L 333/90
SV
Europeiska unionens officiella tidning
27.12.2022
(51)
Medlemsstaterna bör uppmuntra användningen av all innovativ teknik, däribland artificiell intelligens, som kan förbättra upptäckten och förebyggandet av cyberattacker och göra det möjligt att styra över resurser till cyberattacker på ett effektivare sätt.
Medlemsstaterna bör därför i sin nationella strategi för cybersäkerhet uppmuntra forsknings- och utvecklingsverksamhet för att underlätta användningen av sådan teknik, särskilt sådan som avser automatiserade eller halvautomatiserade cybersäkerhetsverktyg, och i förekommande fall utbyte av data som behövs för att utbilda användarna av sådan teknik och förbättra den.
Användningen av innovativ teknik, däribland artificiell intelligens, bör vara förenlig med unionens dataskyddslagstiftning, däribland dataskydds­ principerna om uppgifternas korrekthet, uppgiftsminimering, rättvisa och transparens samt datasäkerhet, såsom avancerad krypteringsteknik.
Kraven på inbyggt dataskydd och dataskydd som standard enligt förordning (EU) 2016/679 bör utnyttjas till fullo.
(52)
Cybersäkerhetsverktyg och applikationer med öppen källkod kan bidra till en högre grad av öppenhet och inverka positivt på effektiviteten i industriell innovation.
Öppna standarder främjar interoperabilitet mellan säkerhetsverktyg, vilket gynnar säkerheten för berörda parter inom industrin.
Cybersäkerhetsverktyg och applikationer med öppen källkod kan dra nytta av utvecklargemenskapen i stort och möjliggöra diversifiering av leverantörer.
Öppen källkod kan leda till en mer transparent verifieringsprocess för cybersäkerhetsrelaterade verktyg och till en gemenskapsdriven process för att upptäcka sårbarheter.
Medlemsstaterna bör därför kunna främja användningen av programvara med öppen källkod och öppna standarder genom att tillämpa riktlinjer för användning av öppna data och öppen källkod som ett led i säkerhet genom transparens.
Riktlinjer som främjar införande och hållbar användning av cybersäkerhetsverktyg med öppen källkod är särskilt viktig för små och medelstora företag som har stora genomförandekostnader som kan minimeras om behovet av specifika applikationer eller verktyg minskades.
(53)
Allmännyttiga tjänster är alltmer uppkopplade mot digitala nätverk i städer i syfte att förbättra städernas transportnät, uppgradera anläggningar för vattenförsörjning och avfallshantering och effektivisera belysning och uppvärmning i byggnader.
Dessa digitaliserade allmännyttiga tjänster är sårbara för cyberattacker och riskerar i händelse av en lyckad cyberattack att vålla medborgarna omfattande skada på grund av att de är sammankopplade.
Medlemsstaterna bör, som ett led i sin nationella strategi för cybersäkerhet, ta fram riktlinjer som hanterar utvecklingen av sådana sammankopplade eller smarta städer, och deras potentiella inverkan på samhället.
(54)
På senare år har unionen upplevt en exponentiell ökning av attacker genom utpressningsprogram där sabotageprogram krypterar data och system och kräver en lösensumma för att låsa upp dem.
Att attacker genom utpressningsprogram blir vanligare och allvarligare kan bero på flera faktorer, såsom olika attackmönster, kriminella affärsmodeller som kretsar kring ”utpressningsprogram som service” och kryptovalutor, krav på lösensumma och ökat antal attacker i leveranskedjan.
Medlemsstaterna bör ta fram riktlinjer för att hantera det ökande antalet utpressningsattacker som ett led i sin nationella strategi för cybersäkerhet.
(55)
Offentlig-privata partnerskap inom cybersäkerhet kan utgöra en lämplig ram för kunskapsutbyte, utbyte av bästa praxis och utveckling av samsyn bland berörda parter.
Medlemsstaterna bör främja riktlinjer som stöder inrättande av cybersäkerhetsspecifika offentlig-privata partnerskap.
Sådana riktlinjer bör bland annat klargöra tillämpningsområdet och de berörda aktörerna, styrningsmodellen, de tillgängliga finansieringsalternativen och samspelet mellan deltagande aktörer i samband med offentlig-privata partnerskap.
Offentlig-privata partnerskap kan dra nytta av expertisen hos privata entiteter för att bistå behöriga myndigheter vid utvecklingen av avancerade tjänster och processer med informationsutbyte, tidiga varningar, cyberhots- och incidentövningar, krishantering och resiliensplanering.
(56)
Medlemsstaterna bör i sina nationella strategier för cybersäkerhet ta itu med små och medelstora företags särskilda cybersäkerhetsbehov.
Små och medelstora företag står, i hela unionen, för en stor andel av industri- och affärsmarknaden och har ofta svårt att anpassa sig till nya affärsmetoder i en mer uppkopplad värld, och till den digitala miljön, med anställda som arbetar hemifrån och en verksamhet som i allt högre grad bedrivs online.
Vissa små och medelstora företag upplever särskilda cybersäkerhetsutmaningar, såsom låg cybermedvetenhet, bristande it-säkerhet på distans, höga kostnader för cybersäkerhetslösningar och en förhöjd hotnivå, t.ex. genom utpressningsprogram, och bör för detta få vägledning och bistånd.
Små och medelstora företag blir i allt högre grad måltavlor för attacker i leveranskedjan på grund av att de har mindre strikta åtgärder för hantering av cybersäker­ hetsrisker och attacker och på grund av det faktum att de har begränsade säkerhetsresurser.
Sådana attacker i leveranskedjan påverkar inte bara små och medelstora företag och deras verksamhet isolerat utan kan också få en dominoeffekt i fråga om större attacker mot entiteter som de levererat till.
Medlemsstaterna bör genom sina nationella strategier för cybersäkerhet hjälpa små och medelstora företag att ta itu med utmaningarna i sina