L 333/98
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
27.12.2022
(94)
Statele membre pot atribui rolul autorităților competente pentru serviciile de încredere organismelor de supraveghere în temeiul Regulamentului (UE) nr.
910/2014, pentru a asigura continuarea practicilor curente și pentru a valorifica cunoștințele și experiența dobândite odată cu aplicarea regulamentului respectiv.
Într-un astfel de caz, autoritățile competente în temeiul prezentei directive ar trebui să coopereze îndeaproape și în timp util cu respectivele organisme de supraveghere prin schimburi de informații relevante, pentru a asigura supravegherea eficace și conformarea prestatorilor de servicii de încredere cu cerințele prevăzute în prezenta directivă și în Regulamentul (UE) nr.
910/2014.
Dacă este cazul, echipa CSIRT sau autoritatea competentă în temeiul prezentei directive ar trebui să informeze imediat organismul de supraveghere în temeiul Regulamentului (UE) nr.
910/2014 cu privire la orice amenințare cibernetică semnificativă sau incident notificat care afectează serviciile de încredere, precum și cu privire la orice încălcare de către un prestator de servicii de încredere a prezentei directive.
În scopul raportării, statele membre pot utiliza, după caz, punctul de intrare unic instituit pentru a realiza o raportare automată și comună a incidentelor atât către organismul de supraveghere în temeiul Regulamentului (UE) nr.
910/2014, cât și către echipa CSIRT sau autoritatea competentă în temeiul prezentei directive.
(95)
După caz și pentru a evita perturbările inutile, orientările naționale existente adoptate pentru transpunerea normelor referitoare la măsurile de securitate prevăzute la articolele 40 și 41 din Directiva (UE) 2018/1972 ar trebui să fie luate în considerare la transpunerea prezentei directive, valorificând astfel cunoștințele și competențele deja dobândite în temeiul Directivei (UE) 2018/1972 privind măsurile de securitate și notificarea incidentelor.
ENISA poate, de asemenea, să elaboreze orientări privind cerințele în materie de securitate și obligațiile de raportare pentru furnizorii de rețele publice de comunicații electronice sau de servicii de comunicații electronice accesibile publicului, pentru a facilita armonizarea și tranziția și pentru a reduce la minimum perturbările.
Statele membre pot atribui rolul de autorități competente pentru comunicațiile electronice autorităților de reglementare naționale în temeiul Directivei (UE) 2018/1972, pentru a asigura continuarea practicilor curente și pentru a valorifica cunoștințele și experiența dobândite ca rezultat al punerii în aplicare a respectivei directive.
(96)
Având în vedere importanța crescândă a serviciilor de comunicații interpersonale care nu se bazează pe numere, astfel cum sunt definite în Directiva (UE) 2018/1972, este necesar să se asigure că astfel de servicii fac, de asemenea, obiectul unor cerințe corespunzătoare în materie de securitate, în conformitate cu natura lor specifică și cu importanța lor economică.
Pe măsură ce suprafața de atac continuă să se extindă, serviciile de comunicații interpersonale care nu se bazează pe numere, cum ar fi serviciile de mesagerie, devin vectori de atac larg răspândiți.
Actorii răuvoitori utilizează platformele pentru a comunica și a atrage victimele să deschidă pagini web compromise, crescând așadar probabilitatea unor incidente care implică exploatarea datelor cu caracter personal și, prin extensie, securitatea rețelelor și a sistemelor informatice.
Furnizorii serviciilor de comunicații interpersonale care nu se bazează pe numere ar trebui să asigure un nivel de securitate a rețelelor și a sistemelor informatice adecvat riscurilor prezentate.
Având în vedere faptul că furnizorii de servicii de comunicații interpersonale care nu se bazează pe numere nu exercită în mod normal un control efectiv asupra transmiterii semnalelor în rețea, gradul de risc aferent unor astfel de servicii poate fi considerat, în unele privințe, mai redus decât în cazul serviciilor tradiționale de comunicații electronice.
Același lucru este valabil și pentru serviciile de comunicații interpersonale, astfel cum sunt definite în Directiva (UE) 2018/1972, care utilizează numere și care nu exercită un control efectiv asupra transmiterii semnalului.
(97)
Piața internă depinde mai mult decât oricând de funcționarea internetului.
Serviciile ale aproape tuturor entităților esențiale și entităților importante depind de serviciile furnizate pe internet.
Pentru a asigura furnizarea fără probleme a serviciilor asigurate de entități esențiale și entități importante, este important ca toți furnizorii de rețele publice de comunicații electronice să dispună de măsuri adecvate în materie de securitate cibernetică și să raporteze incidentele semnificative legate de aceasta.
Statele membre ar trebui să se asigure că securitatea rețelelor publice de comunicații electronice este menținută și că interesele lor vitale de securitate sunt protejate împotriva sabotajului și a spionajului.
Întrucât conectivitatea internațională consolidează și accelerează digitalizarea competitivă a Uniunii și a economiei sale, incidentele care afectează cablurile de comunicații submarine ar trebui raportate echipei CSIRT sau, după caz, autorității competente.
Strategia națională de securitate cibernetică ar trebui, după caz, să țină seama de securitatea cibernetică a cablurilor de comunicații submarine și să includă o inventariere a riscurilor potențiale în materie de securitate cibernetică și măsuri de atenuare pentru a asigura cel mai înalt nivel de protecție a acestora.