L 333/98
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
27.12.2022.
(94)
Lai nodrošinātu pašreizējās prakses turpināšanu un izmantotu Regulā (ES) Nr. 910/2014 piemērošanā gūtās zināšanas un pieredzi, dalībvalstis var piešķirt kompetento iestāžu lomu uzticamības pakalpojumu jomā uzraudzības iestādēm, kas norādītas minētajā regulā.
Šādā gadījumā kompetentajām iestādēm saskaņā ar šo direktīvu būtu laikus un cieši jāsadarbojas ar minētajām uzraudzības iestādēm, apmainoties ar relevanto informāciju, lai nodrošinātu uzticamības pakalpojumu sniedzēju rezultatīvu uzraudzību un atbilstību šajā direktīvā un Regulā (ES) Nr. 910/2014 noteiktajām prasībām.
Attiecīgā gadījumā CSIRT vai kompetentajai iestādei saskaņā ar šo direktīvu būtu nekavējoties jāinformē Regulā (ES) Nr. 910/2014 paredzētā uzraudzības iestāde par visiem paziņotajiem būtiskajiem kiberdraudiem vai incidentiem, kas ietekmē uzticamības pakalpojumus, kā arī par jebkādu uzticamības pakalpojumu sniedzēja šīs direktīvas pārkāpumu.
Dalībvalstis ziņošanas nolūkā var attiecīgā gadījumā izmantot vienoto iesniegšanas punktu, kas izveidots, lai panāktu vienotu un automātisku ziņošanu par incidentiem gan Regulā (ES) Nr. 910/2014 paredzētajai uzraudzības iestādei, gan CSIRT vai šajā direktīvā paredzētajai kompetentajai iestādei.
(95)
Attiecīgā gadījumā un lai izvairītos no nevajadzīgiem traucējumiem, šīs direktīvas transponēšanā būtu jāņem vērā pastāvošās valsts pamatnostādnes, kas pieņemtas, lai transponētu ar drošības pasākumiem saistītos noteikumus, kuri paredzēti Direktīvas (ES) 2018/1972 40. un 41. pantā, tādējādi izmantojot zināšanas un prasmes, kas attiecībā uz drošības pasākumiem un incidentu ziņošanu jau iegūtas Direktīvas (ES) 2018/1972 kontekstā.
ENISA var arī izstrādāt norādījumus par drošības prasībām un par ziņošanas pienākumiem publisko elektronisko sakaru tīklu nodrošinātājiem vai publiski pieejamu elektronisko sakaru pakalpojumu sniedzējiem, lai atvieglotu saskaņošanu un pāreju un lai līdz minimumam samazinātu traucējumus.
Lai nodrošinātu pašreizējās prakses turpināšanu un izmantotu Direktīvas (ES) 2018/1972 īstenošanā gūtās zināšanas un pieredzi, dalībvalstis kompetento iestāžu lomu elektronisko sakaru jomā var piešķirt valsts regulatīvajām iestādēm, kas paredzētas minētajā direktīvā.
(96)
Tā kā palielinās numurneatkarīgo starppersonu sakaru pakalpojumu, kā tie definēti Direktīvā (ES) 2018/1972, nozīme, ir jānodrošina, ka uz tiem attiecas arī attiecīgās drošības prasības, ņemot vērā to specifiku un ekonomisko svaru.
Tā kā uzbrukumu tvērums joprojām paplašinās, numurneatkarīgie starppersonu sakaru pakalpojumi, piemēram, ziņapmaiņas pakalpojumi, kļūst par tipiskiem uzbrukumu vektoriem.
Ļaunprātīgi nodarījumu veicēji izmanto platformas, lai sazinātos ar upuriem un tos mudinātu atvērt kompromitētas tīmekļa lapas, tādējādi palielinot tādu incidentu iespējamību, kuros tiek izmantoti persondati un tālāk arī tiek ietekmēta tīklu un informācijas sistēmu drošība.
Numurneatkarīgo starppersonu sakaru pakalpojumu sniedzējiem būtu jānodrošina radītajam riskam atbilstošs tīklu un informācijas sistēmu drošības līmenis.
Tā kā numurneatkarīgo starppersonu sakaru pakalpojumu sniedzēji nemēdz faktiski kontrolēt signālu pārraidi tīklos, riskus šādiem pakalpojumiem savā ziņā var uzskatīt par zemākiem nekā tradicionālajiem elektronisko sakaru pakalpojumiem.
Tas pats attiecas uz starppersonu sakaru pakalpojumiem, kā tie definēti Direktīvā (ES) 2018/1972, kuros izmanto numurus un kuros netiek īstenota faktiska kontrole pār signālu pārraidi.
(97)
Iekšējais tirgus ir vairāk nekā jebkad iepriekš atkarīgs no interneta darbības.
Gandrīz visu būtisko un svarīgo vienību pakalpojumi ir atkarīgi no internetā sniegtiem pakalpojumiem.
Lai nodrošinātu būtisko un svarīgo vienību pakalpojumu netraucētu sniegšanu, ir svarīgi, lai visiem publisko elektronisko sakaru tīklu nodrošinātājiem būtu ieviesti pienācīgi kiberdrošības risku pārvaldības pasākumi un lai tie ziņotu par saistītajiem būtiskajiem incidentiem.
Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka tiek saglabāta publisko elektronisko sakaru tīklu drošība un ka to būtiskās drošības intereses ir aizsargātas pret sabotāžu un spiegošanu.
Tā kā starptautiskā savienotība uzlabo un paātrina Savienības un tās ekonomikas konkurētspējīgu digitalizāciju, par incidentiem, kas ietekmē zemūdens sakaru kabeļus, būtu jāziņo CSIRT vai attiecīgā gadījumā kompetentajai iestādei.
Valsts kiberdrošības stratēģijās attiecīgā gadījumā būtu jāņem vērā zemūdens sakaru kabeļu kiberdrošība un jāietver potenciālo kiberdrošības risku apzināšana un mazināšanas pasākumi, lai nodrošinātu visaugstāko to aizsardzības līmeni.