L 333/98
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 12 27
(94)
valstybės narės atlikti patikimumo užtikrinimo paslaugų srities kompetentingų institucijų vaidmenį gali pavesti priežiūros įstaigoms pagal Reglamentą (ES) Nr. 910/2014, kad būtų užtikrintas dabartinės praktikos tęstinumas ir toliau plėtojamos taikant tą reglamentą įgytos žinios ir patirtis.
Tokiu atveju kompetentingos institucijos pagal šią direktyvą turėtų glaudžiai ir laiku bendradarbiauti su tomis priežiūros įstaigomis, keisdamosi aktualia informacija, kad būtų užtikrinta veiksminga patikimumo užtikrinimo paslaugų teikėjų priežiūra ir užtikrinta, kad jie laikytųsi šioje direktyvoje bei Reglamente (ES) Nr. 910/2014 nustatytų reikalavimų.
Kai taikytina, CSIRT ar kompetentinga institucija pagal šią direktyvą turėtų nedelsdama informuoti priežiūros įstaigą pagal Reglamentą (ES) Nr. 910/2014 apie visas dideles kibernetines grėsmes arba incidentus, darančius poveikį patikimumo užtikrinimo paslaugoms, apie kuriuos pranešta, taip pat apie visus atvejus, kai patikimumo užtikrinimo paslaugų teikėjas pažeidžia šią direktyvą.
Pranešimų teikimo tikslais valstybės narės, kai taikytina, gali naudotis viena bendra prieiga, nustatyta siekiant užtikrinti bendrą automatinį pranešimą apie incidentus tiek priežiūros įstaigai pagal Reglamentą (ES) Nr. 910/2014, tiek CSIRT ar kompetentingai institucijai pagal šią direktyvą;
(95)
kai tinkama ir siekiant išvengti nereikalingo trikdymo, perkeliant šią direktyvą į nacionalinę teisę turėtų būti atsižvelgiama į galiojančias nacionalines gaires, priimtas siekiant į nacionalinę teisę perkelti taisykles, susijusias su Direktyvos (ES) 2018/1972 40 ir 41 straipsniuose nustatytomis saugumo priemonėmis, taip plėtojant taikant Direktyvą (ES) 2018/1972 jau įgytas žinias ir patirtį, susijusias su saugumo priemonėmis ir pranešimais apie incidentus.
ENISA taip pat gali parengti gaires dėl saugumo reikalavimų ir pareigų pranešti, skirtas viešųjų elektroninių ryšių tinklų arba viešai prieinamų elektroninių ryšių paslaugų teikėjams, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos suderinimui bei pertvarkai ir kuo labiau sumažinti trikdžiai.
Valstybės narės gali pagal Direktyvą (ES) 2018/1972 pavesti elektroninių ryšių srities kompetentingų institucijų vaidmenį atlikti nacionalinėms reguliavimo institucijoms, kad būtų užtikrintas dabartinės praktikos tęstinumas ir toliau plėtojamos įgyvendinant tą direktyvą įgytos žinios ir patirtis;
(96)
atsižvelgiant į didėjančią su numeriu nesiejamo asmenų tarpusavio ryšio paslaugų, kaip apibrėžta Direktyvoje (ES) 2018/1972, svarbą, būtina užtikrinti, kad tokioms paslaugoms, atsižvelgiant į jų specifinį pobūdį ir ekonominę svarbą, taip pat būtų taikomi tinkami saugumo reikalavimai.
Kadangi išpuolių perimetras vis didėja, su numeriu nesiejamo asmenų tarpusavio ryšio paslaugos, pavyzdžiui, pranešimų paslaugos, tampa plačiai paplitusiais išpuolių vektoriais.
Piktavališki nusikalstamos veikos vykdytojai naudoja platformas, kad bendrautų su aukomis ir jas suviliotų atverti saugumui pavojų keliančius interneto puslapius, todėl padidėja incidentų, susijusių su asmens duomenų naudojimu ir atitinkamai – tinklų ir informacinių sistemų saugumu, tikimybė.
Su numeriu nesiejamo asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjai turėtų užtikrinti tinklų ir informacinių sistemų saugumo lygį, atitinkantį keliamą riziką.
Atsižvelgiant į tai, kad su numeriu nesiejamo asmenų tarpusavio ryšio paslaugų teikėjai paprastai neturi tikrų galimybių kontroliuoti tinklais siunčiamus perdavimo signalus, galima laikyti, kad tam tikrais atžvilgiais tokioms paslaugoms kyla mažesnio laipsnio rizika nei tradicinėms elektroninių ryšių paslaugoms.
Tas pats pasakytina ir apie asmenų tarpusavio ryšio paslaugas, kaip apibrėžta Direktyvoje (ES) 2018/1972, kurias teikiant naudojami numeriai ir kurias teikiant faktiškai nekontroliuojamas signalų perdavimas;
(97)
vidaus rinka labiau nei bet kada priklauso nuo interneto veikimo.
Beveik visų esminių ir svarbių subjektų paslaugos priklauso nuo internetu teikiamų paslaugų.
Siekiant užtikrinti sklandų esminių ir svarbių subjektų teikiamų paslaugų teikimą, svarbu, kad visi viešųjų elektroninių ryšių tinklų teikėjai įdiegtų tinkamas kibernetinio saugumo rizikos valdymo priemones ir praneštų apie su jomis susijusius didelius incidentus.
Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad būtų išlaikytas viešųjų elektroninių ryšių tinklų saugumas ir kad jų gyvybiškai svarbūs saugumo interesai būtų apsaugoti nuo sabotažo ir šnipinėjimo.
Kadangi tarptautinis junglumas stiprina ir spartina konkurencingą Sąjungos ir jos ekonomikos skaitmeninimą, apie incidentus, darančius poveikį povandeniniams ryšių kabeliams, turėtų būti pranešama CSIRT arba, kai taikytina, kompetentingai institucijai.
Nacionalinėje kibernetinio saugumo strategijoje, kai tinkama, turėtų būti atsižvelgiama į povandeninių ryšių kabelių kibernetinį saugumą ir į ją turėtų būti įtraukta galimos kibernetinio saugumo rizikos kartograma bei rizikos mažinimo priemonės, siekiant užtikrinti aukščiausią jų apsaugos lygį;