L 333/98
HR
Službeni list Europske unije
27.12.2022.
(94)
Države članice mogu dodijeliti ulogu nadležnih tijela za usluge povjerenja nadzornim tijelima u skladu s Uredbom (EU) br. 910/2014 kako bi se osigurao nastavak postojećih praksi i nadogradilo znanje i iskustvo stečeni u primjeni te uredbe.
U takvom slučaju, nadležna tijela na temelju ove Direktive trebala bi blisko i pravodobno surađivati s tim nadzornim tijelima razmjenjujući relevantne informacije kako bi se osigurao djelotvoran nadzor i usklađenost pružatelja usluga povjerenja sa zahtjevima utvrđenima u ovoj Direktivi i Uredbi (EU) br. 910/2014.
Ako je to primjenjivo, CSIRT ili nadležno tijelo iz ove Direktive trebali bi odmah obavijestiti nadzorno tijelo iz Uredbe (EU) br. 910/2014 o svim ozbiljnim kiberprijetnjama ili značajnim incidentima o kojima su obaviješteni, a koji utječu na usluge povjerenja te o svim povredama ove Direktive od strane pružatelja usluga povjerenja.
Za potrebe izvješćivanja, države članice mogu se, ako je to primjenjivo, koristiti jedinstvenom kontaktnom točkom uspostavljenom kako bi se postiglo zajedničko i automatsko izvješćivanje i nadzornog tijela iz Uredbe (EU) br. 910/2014 i CSIRT-a ili nadležnog tijela iz ove Direktive o incidentima.
(95)
Prema potrebi i kako bi se izbjegli nepotrebni poremećaji, pri prenošenju ove Direktive trebalo bi uzeti u obzir postojeće nacionalne smjernice donesene za prenošenje pravila povezanih sa sigurnosnim mjerama utvrđenima u člancima 40. i 41.
Direktive (EU) 2018/1972, čime bi se nadogradilo znanje i vještine stečene na temelju Direktive (EU) 2018/1972 u pogledu sigurnosnih mjera i obavijesti o incidentima.
ENISA ujedno može izraditi smjernice o sigurnosnim zahtjevima i obvezama izvješćivanja za pružatelje javnih elektroničkih komunikacijskih mreža ili javno dostupnih elektroničkih komunikacijskih usluga kako bi se olakšalo usklađivanje i prijelaz, a poremećaji sveli na najmanju moguću mjeru.
Države članice nacionalnim regulatornim tijelima na temelju Direktive (EU) 2018/1972 mogu dodijeliti ulogu nadležnih tijela za elektroničke komunikacije kako bi se osigurao nastavak postojećih praksi i nadogradilo znanje i iskustvo stečeni kao rezultat primjene te direktive.
(96)
S obzirom na sve veću važnost brojevno neovisnih interpersonalnih komunikacijskih usluga kako su definirane u Direktivi (EU) 2018/1972, potrebno je osigurati da se i na takve usluge primjenjuju odgovarajući sigurnosni zahtjevi u skladu s njihovim posebnostima i gospodarskom važnošću.
Budući da se prostor za napad nastavlja širiti, brojevno neovisne interpersonalne komunikacijske usluge, kao što su usluge razmjene poruka, postaju rašireni vektori napada.
Zlonamjerni počinitelji služe se platformama za komuniciranje sa žrtvama i poticanje žrtava na otvaranje nesigurnih internetskih stranica, čime se povećava vjerojatnost incidenata koji uključuju iskorištavanje osobnih podataka, a time i sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava.
Stoga bi pružatelji brojevno neovisnih interpersonalnih komunikacijskih usluga trebali osigurati odgovarajuću razinu sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava s obzirom na rizike kojima su izloženi.
S obzirom na to da pružatelji brojevno neovisnih interpersonalnih komunikacijskih usluga obično nemaju stvarnu kontrolu nad prijenosom signala mrežama, stupanj rizika za takve usluge može se u nekim aspektima smatrati nižim od rizika za tradicionalne elektroničke komunikacijske usluge.
Isto bi trebalo primijeniti na interpersonalne komunikacijske usluge kako su definirane u Direktivi (EU) 2018/1972 koje se koriste brojevima, a koje nemaju stvarnu kontrolu nad prijenosom signala mrežama.
(97)
Unutarnje tržište ovisi o funkcioniranju interneta više nego ikad.
Usluge gotovo svih ključnih i važnih subjekata ovise o uslugama koje se pružaju putem interneta.
Kako bi se osiguralo neometano pružanje usluga koje pružaju ključni i važni subjekti, važno je da svi pružatelji javnih elektroničkih komunikacijskih mreža imaju uspostavljene odgovarajuće mjere upravljanja kibersigurnosnim rizicima i da prijave značajne incidente povezane s njima.
Države članice trebale bi osigurati održavanje sigurnosti javnih elektroničkih komunikacijskih mreža i zaštitu svojih ključnih sigurnosnih interesa od sabotaže i špijunaže.
Budući da međunarodna povezivost poboljšava i ubrzava konkurentnu digitalizaciju Unije i njezina gospodarstva, incidente koji utječu na podmorske komunikacijske kabele trebalo bi prijaviti CSIRT-u ili, ako je to primjenjivo, nadležnom tijelu.
U nacionalnoj strategiji za kibersigurnost trebalo bi, prema potrebi, uzeti u obzir kibersigurnost podmorskih komunikacijskih kabela i uključiti mapiranje potencijalnih kibersigurnosnih rizika i mjera ublažavanja kako bi se osigurala najviša razina njihove zaštite.