L 333/90
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
27.12.2022
(51)
Jäsenvaltioiden olisi kannustettava käyttämään mitä tahansa innovatiivista teknologiaa, myös tekoälyä, jonka käyttö voisi parantaa kyberhyökkäysten havaitsemista ja ehkäisemistä ja mahdollistaa resurssien tehokkaamman kohdentamisen kyberhyökkäyksiin.
Jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi edistettävä kansallisissa kyberturvallisuusstrate­ gioissaan tutkimus- ja kehitystoimia, joilla helpotetaan tällaisten teknologioiden, erityisesti automatisoituihin tai puoliautomaattisiin kyberturvallisuustyökaluihin liittyvien teknologioiden, käyttöä sekä tarvittaessa tällaisen teknologian käyttäjien kouluttamiseen ja sen parantamiseen tarvittavien tietojen jakamista.
Käytettäessä mitä tahansa innovatiivista teknologiaa, myös tekoälyä, olisi noudatettava unionin tietosuojalainsäädäntöä ja tietosuojape­ riaatteita, joita ovat tietojen täsmällisyys, tietojen minimointi, asianmukaisuus ja läpinäkyvyys, ja varmistettava tietoturva, esimerkiksi viimeisintä kehitystä edustavan salaustekniikan käyttäminen.
Asetuksessa (EU) 2016/679 vahvistettuja sisäänrakennetun ja oletusarvoisen tietosuojan vaatimuksia olisi hyödynnettävä täysimääräisesti.
(52)
Avoimen lähdekoodin kyberturvallisuustyökalut ja -sovellukset voivat osaltaan lisätä avoimuutta, ja niillä voi olla myönteinen vaikutus teollisen innovoinnin tehokkuuteen.
Avoimet standardit helpottavat turvallisuustyökalujen yhteentoimivuutta, mikä edistää teollisuuden sidosryhmien turvallisuutta.
Avoimen lähdekoodin kyberturvallisuus­ työkaluissa ja -sovelluksissa voidaan hyödyntää laajempaa kehittäjäyhteisöä, minkä ansiosta toimijat voivat monipuolistaa toimittajapohjaansa.
Avoimen lähdekoodin käyttö voi tehdä kyberturvallisuustyökalujen varmennus­ prosessista läpinäkyvämmän ja haavoittuvuuksien havaitsemisesta yhteisövetoista.
Jäsenvaltioiden olisi siksi voitava edistää avoimen lähdekoodin ohjelmistojen ja avointen standardien käyttöä toimintaperiaatteilla, jotka liittyvät avoimen datan ja avoimen lähdekoodin käyttöön osana avoimuuteen perustuvaa turvallisuutta.
Toimintaperiaatteet, joilla edistetään avoimen lähdekoodin kyberturvallisuustyökalujen käyttöönottoa ja kestävää käyttöä, ovat erityisen tärkeitä pienille ja keskisuurille yrityksille, joille täytäntöönpanosta aiheutuu huomattavia kustannuksia, jotka voitaisiin minimoida vähentämällä erityisten sovellusten tai työkalujen tarvetta.
(53)
Julkiset laitokset liitetään kaupungeissa yhä useammin digitaalisiin verkkoihin, jotta voidaan parantaa kaupunkilii­ kenneverkkoja, vesihuoltoa ja jätehuoltoa sekä tehostaa valaistusta ja rakennusten lämmitystä.
Nämä digitalisoidut laitokset ovat alttiita kyberhyökkäyksille ja saattavat kyberhyökkäyksen onnistuessa aiheuttaa kansalaisille suuren mittakaavan haittaa keskinäisten yhteyksiensä vuoksi.
Jäsenvaltioiden olisi kehitettävä kansallisessa kyberturvalli­ suusstrategiassaan toimintaperiaatteita, joilla käsitellään tällaisten verkkoon liitettyjen eli älykkäiden kaupunkien kehittymistä ja niiden mahdollisia vaikutuksia yhteiskuntaan.
(54)
Kiristyshaittaohjelmahyökkäykset, joissa haittaohjelma salaa tietoja ja järjestelmiä ja vaatii lunnaita salauksen purkamisesta, ovat viime vuosina lisääntyneet unionissa räjähdysmäisesti.
Kiristyshaittaohjelmahyökkäysten esiintymistiheyttä ja vakavuutta voivat lisätä useat tekijät, kuten erilaiset hyökkäyskuviot, ”kiristyshaittaohjelma­ palveluun” ja kryptovaluuttoihin liittyvät rikolliset liiketoimintamallit, lunnasvaatimukset ja toimitusketjuun kohdistuvien hyökkäysten yleistyminen.
Jäsenvaltioiden olisi kehitettävä kansallisissa kyberturvallisuusstrate­ gioissaan toimintaperiaatteet, joilla puututaan kiristyshaittaohjelmahyökkäysten lisääntymiseen.
(55)
Julkisen ja yksityisen sektorin kyberturvallisuusalan kumppanuudet voivat tarjota tarkoituksenmukaiset puitteet osaamisen vaihdolle, parhaiden käytäntöjen jakamiselle ja yleisen tietoisuuden lisäämiselle sidosryhmien keskuudessa.
Jäsenvaltioiden olisi edistettävä toimintaperiaatteita, joilla tuetaan julkisen ja yksityisen sektorin kyberturvallisuuskumppanuuksien perustamista.
Näissä toimintaperiaatteissa olisi selvennettävä muun muassa soveltamisala, mukana olevat sidosryhmät, hallintomalli, käytettävissä olevat rahoitusvaihtoehdot ja osallistuvien sidosryhmien vuorovaikutus julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien kanssa.
Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet voivat hyödyntää yksityisen sektorin toimijoiden asiantuntemusta auttaakseen toimivaltaisia viranomaisia kehittämään viimeisintä kehitystä edustavia palveluja ja prosesseja, muun muassa tietojenvaihdon, ennakkovaroitusten, kyberuhka- ja poikkeamaharjoitusten, kriisinhallinnan ja resilienssisuunnittelun aloilla.
(56)
Jäsenvaltioiden olisi käsiteltävä kansallisissa kyberturvallisuusstrategioissaan pienten ja keskisuurten yritysten erityisiä kyberturvallisuustarpeita.
Pienten ja keskisuurten yritysten prosenttiosuus teollisen ja liiketoiminnan markkinoilla on suuri eri puolilla unionia, ja niillä on usein vaikeuksia mukautua uusiin liiketoimintakäytäntöihin yhä tiiviimpien yhteyksien maailmassa ja digitaaliseen toimintaympäristöön, jossa työntekijät työskentelevät kotoa käsin ja liiketoimintaa harjoitetaan yhä enemmän verkossa.
Joillakin pienillä ja keskisuurilla yrityksillä on erityisiä kyberturvallisuushaasteita, kuten vähäinen kybertietoisuus, etätietoturvan puuttuminen, kyberturvallisuusrat­ kaisujen korkeat kustannukset ja esimerkiksi kiristyshaittaohjelmista johtuva kohonnut uhkataso, minkä takia niiden olisi saatava ohjausta ja tukea.
Pienet ja keskisuuret yritykset joutuvat yhä useammin toimitusketjuun kohdistuvien hyökkäysten kohteeksi, koska niiden kyberturvallisuusriskien hallintatoimenpiteet ja kyberhyökkäysten hallinta eivät ole yhtä kehittyneitä ja koska niillä on rajalliset turvallisuusresurssit.
Tällaiset toimitusketjuun kohdistuvat hyökkäykset vaikuttavat yksittäisiin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin ja niiden toimintoihin, mutta ne voivat myös laajentua ketjureaktiona sellaisiin toimijoihin kohdistuviksi hyökkäyksiksi,