L 333/98
BG
Официален вестник на Европейския съюз
27.12.2022 г.
(94)
Държавите членки могат да възложат ролята на компетентни органи за удостоверителни услуги на надзорните органи по Регламент (ЕС) No 910/2014, за да се гарантира продължаването на действащите практики и да се надгражда върху знанията и опита, придобити при прилагането на посочения регламент.
В такъв случай компетентните органи съгласно настоящата директива следва да си сътрудничат тясно и своевременно с тези надзорни органи чрез обмен на съответна информация, за да се гарантира ефективен надзор и спазване от страна на доставчиците на удостоверителни услуги на изискванията, предвидени в настоящата директива и в Регламент (ЕС) No 910/2014.
Когато е приложимо, ЕРИКС или компетентният орган съгласно настоящата директива следва незабавно да информира надзорния орган по Регламент (ЕС) No 910/2014 за всяка значителна киберзаплаха или киберинцидент с въздействие върху удостоверителните услуги, за която/който е подадено уведомление, както и за всяко нарушение от страна на доставчик на удостоверителни услуги на настоящата директива.
За целите на докладването държавите членки могат да използват, когато е приложимо, единната входяща точка, създадена за постигане на общо и автоматично докладване на инциденти както пред надзорния орган по Регламент (ЕС) No 910/2014, така и пред ЕРИКС или компетентния орган съгласно настоящата директива.
(95)
Когато е целесъобразно и за да се избегнат ненужни смущения, съществуващите национални насоки, приети за транспониране на правилата, свързани с мерките за сигурност по членове 40 и 41 от Директива (ЕС) 2018/1972, следва да се вземат предвид при транспонирането на настоящата директива, като по този начин се надгражда върху вече придобитите знания и умения съгласно Директива (ЕС) 2018/1972 относно мерките за сигурност и уведомленията за инциденти.
ENISA може също така да разработи насоки относно изискванията за сигурност и задълженията за докладване за доставчиците на обществени електронни съобщителни мрежи или обществено­ достъпни електронни съобщителни услуги с цел улесняване на хармонизацията и прехода и свеждането до минимум на смущенията.
Държавите членки могат да възложат ролята на компетентни органи в областта на електронните съобщения на националните регулаторни органи съгласно Директива (ЕС) 2018/1972, за да се гарантира продължаването на действащите практики и да се надгражда върху знанията и опита, придобити в резултат на прилагането на посочената директива.
(96)
Предвид нарастващото значение на междуличностните съобщителни услуги без номерà по смисъла на Директива (ЕС) 2018/1972 е необходимо да се гарантира, че и за тях се прилагат подходящи изисквания за сигурност с оглед на тяхната специфика и икономическо значение.
Тъй като повърхностите за атаки продължават да се разширяват, междуличностни съобщителни услуги без номерà, като например услуги за изпращане на съобщения, стават популярни вектори на атака.
Злонамерени извършители използват платформите с цел комуникация и привличане на жертви за отваряне на компрометирани уеб страници, поради което увеличават вероятността от инциденти, свързани с използването на лични данни, а оттам и със сигурността на мрежовите и информационните системи.
Доставчиците на междуличностни съобщителни услуги без номерà следва да осигурят ниво на сигурност на мрежовите и информационните системи, съответстващо на съществуващите рискове.
Като се има предвид, че доставчиците на междуличностни съобщителни услуги без номерà обикновено не упражняват действителен контрол върху преноса на сигнали по мрежи, степента на риска, на който са изложени такива услуги, в някои отношения може да се разглежда като по-ниска от тази за традиционните електронни съобщителни услуги.
Същото се отнася и за междуличностните съобщителни услуги по смисъла на Директива (ЕС) 2018/1972, при които се използват номерà и не се упражнява действителен контрол върху преноса на сигнали.
(97)
Вътрешният пазар разчита на функционирането на интернет повече от всякога.
Услугите на почти всички съществени и важни субекти са зависими от предоставяните по интернет услуги.
За да се осигури гладкото предоставяне на услуги от страна на съществените и важните субекти, от значение е всички доставчици на обществени електронни съобщителни мрежи да имат въведени подходящи мерки за управление на риска в областта на киберсигурността и да докладват за свързаните с тях значителни инциденти.
Държавите членки следва да гарантират, че сигурността на обществените електронни съобщителни мрежи се поддържа и че техните жизненоважни интереси в областта на сигурността са защитени от саботаж и шпионаж.
Тъй като международната свързаност подобрява и ускорява конкурентната цифровизация на Съюза и неговата икономика, инцидентите, засягащи подводни комуникационни кабели, следва да бъдат докладвани на ЕРИКС или, когато е приложимо, на компетентния орган.
Националната стратегия за киберсигурност следва, когато е приложимо, да взема предвид киберсигурността на подводните комуникационни кабели и да включва картографиране на потенциалните рискове за киберсигурността и мерките за смекчаване, за да се гарантира най-високо равнище на тяхната защита.