L 327/86
SV
Europeiska unionens officiella tidning
21.12.2022
(28)
Denna förordning bör omfatta den typ av stöd inom fiskeri- och vattenbrukssektorn som förr systematiskt har godkänts av kommissionen.
Detta stöd bör inte kräva någon bedömning från fall till fall av förenligheten med den inre marknaden från kommissionens sida, förutsatt att det är förenligt med de villkor som fastställs i förordningarna (EU) nr 1380/2013 och (EU) 2021/1139, i tillämpliga fall.
(29)
Enligt artikel 107.2 b i EUF-fördraget är stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller exceptionella händelser förenligt med den inre marknaden.
För att skapa rättslig säkerhet är det nödvändigt att fastställa vilken typ av händelser som kan utgöra en naturkatastrof för vilken undantag beviljas enligt denna förordning.
(30)
Fiskeri och vattenbruk är sektorer som är särskilt utsatta för allvarliga klimathändelser som kan likställas med en naturkatastrof och för djursjukdomar.
Erfarenheten visar att dessa sektorer drabbas ovanligt hårt av sådana händelser och att fiskare lider betydande skada av dem.
Åtgärder för att på lämpligt sätt försäkra och kompensera för sådana skador anses vara ett lämpligt verktyg för att hjälpa företag att återhämta sig från sådana skador och därmed överleva och på så sätt säkerställa att den ekonomiska verksamheten inom dessa sektorer utvecklas.
(31)
Skador till följd av allvarliga klimathändelser som kan likställas med en naturkatastrof såsom stormar, frost, hagel, is, regn eller allvarlig torka som inträffar mer regelbundet bör inte anses vara en naturkatastrof i den mening som avses i artikel 107.2 b i EUF-fördraget.
I den mån de påverkar den ekonomiska verksamheten på ett sådant sätt att de kan likställas med en naturkatastrof, bör dock stöd för att avhjälpa skador som orsakats av allvarliga kli­ mathändelser anses vara förenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget.
(32)
För att säkerställa att stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer och allvarliga klimathändelser som kan likställas med en naturkatastrof omfattas av undantaget, bör de villkor på vilka sådant stöd kan omfattas av gruppundantag fastställas i denna förordning, i enlighet med vedertagen praxis.
Dessa villkor bör särskilt avse den formella bekräftelsen från medlemsstaternas behöriga myndigheter att händelsen har karaktären av natur­ katastrof eller allvarlig klimathändelse som kan likställas med en naturkatastrof samt att det finns ett direkt orsakssamband mellan naturkatastrofen eller den allvarliga klimathändelsen och de skador som det stödmotta­ gande företaget lidit, vilket kan omfatta företag i svårigheter, och bör säkerställa att överkompensation undviks.
Ersättningen bör inte överstiga vad som krävs för att det stödmottagande företaget ska kunna återgå till den situation som rådde innan händelsen inträffade.
(33)
Fiskeri och vattenbruk är sektorer där det saknas tillräckliga incitament för enskilda åtgärder, trots att resultatet av enskilda åtgärder sammantaget skulle gynna samtliga användare.
Därför bör stöd för att skydda och återställa marin biologisk mångfald och tillhörande ekosystem samt för ersättningssystem inom ramen för hållbart fiske, inbegripet insamling av avfall från havet, anses vara förenligt med den inre marknaden i enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget.
(34)
Denna förordning tar hänsyn till den särskilda situationen i unionens yttersta randområden i enlighet med artikel 349 i EUF-fördraget, som föreskriver särskilda åtgärder.
(35)
Stöd som beviljas mikroföretag samt små och medelstora företag som deltar i LLU-projekt har liten inverkan på konkurrensen, särskilt med tanke på den positiva roll som stödet spelar för kunskapsutbyte, särskilt för lokal­ samhällen, samt stödets ofta kollektiva karaktär och dess relativt ringa omfattning.
Dessa projekt är integrerade samt omfattar flera aktörer och sektorer, vilket kan leda till vissa svårigheter när det gäller att klassificera dem enligt reglerna om statligt stöd.
Kommuner omfattas till sin natur inte av definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (12).
De spelar dock ofta en viktig roll i organisationen och genomförandet av LLU-projekt.
Om ett LLU-projekt genomförs till förmån för ett av de mål som anges i artikel 1 i rådets förordning (EU) 2015/1588 bör det därför vara möjligt att gruppundanta även stöd till kommuner inom ramen för ett sådant projekt.
Eftersom LLU-projekten är lokala, utvalda enligt en flerårig lokal utvecklingsstrategi som fastställs och genomförs inom ramen för offentlig-privata partnerskap och utgår från samhälleliga och sociala samt miljö- och klimatrelaterade intressen, bör denna förordning inriktas på vissa svårigheter som LLU-projekt ställs inför, så att reglerna om statligt stöd lättare kan efterlevas.
Detta bör också gälla kommuner som direkt eller indirekt drar nytta av LLU-projekt som eftersträvar ett av de mål som anges i artikel 1 i förordning (EU) 2015/1588.
(12) Enligt den definition av mikroföretag samt små eller medelstora företag som återges i bilaga I till den här förordningen kan ett företag inte anses tillhöra den kategorin, om 25 % eller mer av dess kapital eller dess röstandel direkt eller indirekt kontrolleras av ett eller flera offentliga organ, individuellt eller gemensamt (se artikel 3.4. i bilagan).