L 327/86
CS
Úřední věstník Evropské unie
21.12.2022
(28)
Toto nařízení by se mělo vztahovat na druhy podpory poskytované v odvětví rybolovu a akvakultury, které byly Komisí v minulosti systematicky schvalovány.
Tato podpora by neměla vyžadovat individuální posuzování sluči­ telnosti s vnitřním trhem ze strany Komise v každém jednotlivém případě, za předpokladu, že splňuje podmínky stanovené v nařízeních (EU) č. 1380/2013 a případně (EU) 2021/1139.
(29)
V souladu s čl.
107 odst.
2 písm.
b) SFEU je podpora na náhradu škod způsobených přírodními pohromami nebo mimořádnými událostmi slučitelná s vnitřním trhem.
V zájmu právní jistoty je nutné vymezit druhy událostí, které lze považovat za přírodní pohromu, na niž se výjimka podle tohoto nařízení vztahuje.
(30)
Rybolov a akvakultura jsou odvětvími, jež jsou obzvláště vystavena nepříznivým klimatickým jevům, které mohou být přirovnány k přírodní pohromě, a nákazám zvířat.
Zkušenosti ukazují, že tato odvětví bývají těmito jevy mimořádně zasažena a rybářům v jejich důsledku vznikají značné škody.
Opatření zaměřená na odpovídající pojištění a náhradu těchto škod jsou považována za vhodný nástroj, který podnikům pomůže se z těchto škod zotavit a pokračovat v činnosti, čímž zajišťuje rozvoj hospodářských činností v těchto odvětvích.
(31)
Za přírodní pohromy ve smyslu čl.
107 odst.
2 písm.
b) SFEU by neměly být považovány škody způsobené nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodní pohromě, například bouřemi, mrazem, krupobitím, ledem, deštěm či velkým suchem, k nimž dochází spíše pravidelně.
Je-li však jejich dopad na hospodářskou činnost takový, že je lze k přírodní pohromě přirovnat, měla by být podpora na náhradu škod způsobených nepříznivými klimatickými jevy považována za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst.
3 písm.
c) SFEU.
(32)
Aby bylo zajištěno, že se výjimka vztahuje na podporu poskytnutou na náhradu škod způsobených přírodními pohromami a nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodní pohromě, mělo by toto nařízení v souladu se zavedenou praxí stanovit podmínky, za nichž může taková podpora uvedené blokové výjimky využít.
Tyto podmínky by se měly týkat zejména úředního uznání povahy události jako přírodní pohromy nebo nepříznivého klimatického jevu, který může být přirovnán k přírodní pohromě, ze strany přísluš­ ných orgánů členských států a přímé příčinné souvislosti mezi přírodní pohromou nebo nepříznivým klima­ tickým jevem a škodou vzniklou přijímajícímu podniku, přičemž tímto přijímajícím podnikem může být i podnik v obtížích, a měly by zajistit, že nebude docházet k nadměrné náhradě škody.
Náhrada škody by neměla přesáh­ nout rámec nezbytný k tomu, aby byl přijímajícímu podniku umožněn návrat ke stavu, který panoval před tím, než k události došlo.
(33)
Rybolov a akvakultura jsou odvětvími, v nichž není dostatečná motivace k individuálním opatřením, navzdory skutečnosti, že úhrnný výsledek individuálních opatření by byl ku společnému prospěchu všech uživatelů.
Z tohoto důvodu by podpora na ochranu a obnovu mořské biologické rozmanitosti a ekosystémů a na režimy náhrady v rámci udržitelného provozování rybolovných činností, včetně sběru odpadu z moře, měla být pova­ žována za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst.
3 písm.
c) SFEU.
(34)
Toto nařízení zohledňuje specifickou situaci nejvzdálenějších regionů Unie, jak je uznána v článku 349 SFEU, který stanoví zvláštní opatření.
(35)
Podpora poskytnutá malým a středním podnikům, které se účastní projektů komunitně vedeného místního rozvoje, má jen malý dopad na hospodářskou soutěž, zejména s ohledem na pozitivní roli, kterou tato podpora hraje při sdílení znalostí především v případě místních komunit, jakož i na často kolektivní povahu podpory a její relativně malý rozsah.
Tyto projekty mají integrovanou povahu a zahrnují více subjektů a více odvětví, což může vést k určitým obtížím při jejich klasifikaci podle pravidel státní podpory.
Obce ze své podstaty nespadají do oblasti působnosti definice malých a středních podniků (12).
Často však hrají při organizaci a realizaci projektů komunitně vedeného místního rozvoje zásadní úlohu.
Pokud je projekt komunitně vedeného místního rozvoje prováděn ve prospěch jednoho z cílů stanovených v článku 1 nařízení Rady (EU) 2015/1588, mělo by být možné uplatnit blokovou výjimku i na podporu poskytovanou obcím v souvislosti s takovým projektem.
Vzhledem k místní povaze projektů komunitně vedeného místního rozvoje vybraných na základě víceleté strategie místního rozvoje stanovené a prováděné partnerstvím veřejného a soukromého sektoru a k jejich orientaci na společenské, sociální, environmentální a klimatické zájmy by toto nařízení mělo řešit určité obtíže, kterým projekty komunitně vedeného místního rozvoje čelí, s cílem usnadnit jejich soulad s pravidly státní podpory.
To by se mělo vztahovat i na obce, které přímo či nepřímo využívají projekty komunitně vedeného místního rozvoje, jež sledují jeden z cílů stanovených v článku 1 nařízení (EU) 2015/1588.
(12) Podle definice malých a středních podniků, jež je uvedena v příloze I tohoto nařízení, nemůže být podnik považován za malý nebo střední podnik, jestliže je 25 % nebo více procent základního kapitálu nebo hlasovacích práv přímo nebo nepřímo ovládáno, společně či jednotlivě, jedním či více veřejnými subjekty (srov. čl. 3 odst.
4 uvedené přílohy).